Справа № 464/2023/26
пр.№ 2/464/1973/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
15.06.2026  Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.
секретаря судових засідань Лазар Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021 у розмірі 20246,01 грн та понесених судових витрат.
Обґрунтовує позов тим, що 26.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір №573409014 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Вказує, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV22H5Z, який відправлено на номер мобільного телефону відповідача. Вказаний одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, що є підписанням договору. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3800 грн. В подальшому позичальник збільшила суму кредиту, яка становить в загальному розмірі 13000 грн. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала і кредит у визначений строк не повернула, утворилась заборгованість у розмірі 20246,01 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 12992,39 грн, по процентам в розмірі 7253,62 грн. 
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021. 
05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021.
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 11/07/25-Е згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №399587193 від 09.04.2023. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу №3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20246,01 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. За наведених обставин просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2622,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою від 14.04.2026 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача), призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано письмові докази.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила, відзив на позовну заяву чи клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Установлено, що 26.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір №573409014 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV22H5Z, який відправлено на номер мобільного телефону відповідача. Вказаний одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, що є підписанням договору.
Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3800 грн. В подальшому позичальник збільшила суму кредиту, яка становить в загальному розмірі 13000 грн. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку відповідача, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. В подальшому суму кредиту було збільшено і відповідні кошти зараховано на картку відповідача. 
Відповідно до умов кредитного договору загальний строк кредитування за цим Договором складає 23 дні з можливістю продовження строку. Проценти за користування кредитом нараховуються за наступними ставками: дисконтна процентна ставка - 1,55% на день, індивідуальна процентна ставка - 1,63% на день, після дисконтної процентної ставки застосовується базова процентна ставка - 1,70% на день. 
Згідно з п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальникові кредит на суму 3800 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах.
З витребуваної судом інформації АТ «Приват банк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжні картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , на які банком-емітентом було успішно зараховано платежі у сумах 3800 грн, 1450 грн, 1100 грн, 1100 грн, 850 грн, 100 грн, 400 грн, 4200 грн. Номер мобільного телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за вказаними платіжними картками. 
З виписки розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами, коштів по кредиту не повертала.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021. 
05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021.
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 11/07/25-Е згідно умов якого, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №399587193 від 09.04.2023. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу №3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20246,01 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до Закону України „Про електронну комерцію", електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ст. 18 Закону України „Про електронні довірчі послуги", електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено розмір нарахованої заборгованості по тілу кредиту та процентами за користування кредитом, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.133, 137, 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2622,40 грн та правової допомоги в розмірі 7000 грн.
На підставі статтями 525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в: 
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №573409014 від 26.04.2021 в розмірі 20246 (двадцять тисяч двісті сорок шість) грн 01 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12992 грн 39 коп. та заборгованості по відсотках в розмірі 7253 грн 62 коп.; судові витрати в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 18.06.2026.

Суддя Олена ГОРБАНЬ