ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 954/2874/25    Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.М.
Номер провадження: 22-ц/819/881/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретар: Андреєва В.В., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Олійник В.М., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Грищук Катерина Петрівна, до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Грищук К.П., звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 349. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що відносини із відповідачем припинено, з січня 2024 року сторони не підтримують шлюбних відносин, спільним побутом не пов`язані, їх шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, суперечитиме її волі, інтересам та принципу добровільності, строк на примирення просила не надавати.
Просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області актовий запис № 349, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище " ОСОБА_4 ".
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 березня 2026 року позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Грищук К.П., до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області актовий запис № 349. Копію рішення направлено до ДРАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Залишено позивачу після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_4 ".
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, тому вважав обґрунтованими позовні вимоги.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив надати сторонам строк для примирення у шість місяців та зупинити провадження у справі, рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2026 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_5 , судді: Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження.
20 квітня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали цивільної справи.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року справу призначено до розгляду на 11 травня 2026 року о 14 год. 00 хв. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав визнання відповідачем позову, не вжив заходів щодо примирення шляхом надання подружжю строку на примирення, не врахував бажання відповідача зберегти сім`ю, його участь в житті дітей, обставини сімейного життя подружжя. Враховуючи тривалий термін перебування у шлюбі, спільні інтереси та цінності подружжя, вважає, що шлюб має перспективу збереження, а розірвання шлюбу негативно вплине на емоційний стан дітей.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 06 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 349, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 20 жовтня 2015 року, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 06 серпня 2019 року.
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припиненііз січня 2024 року. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини та збереження сім`ї є неможливим, з огляду на категоричність позивачки, отже суперечить її інтересам.
Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.
Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18, провадження № 61-1658св20.
Щодо доводів скаржника про не вжиття судом першої інстанції заходів, спрямованих на примирення подружжя, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
При цьому Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Згідно з частиною 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, тобто надання строку для примирення сторін, є правом, а не обов`язком суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) викладено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов?язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.
Як вбачається з позовної заяви та заперечення на клопотання відповідача про надання строку для примирення, позивач категорично заперечувала щодо надання такого строку та наполягала на розірванні шлюбу, що свідчить про її незміну позицію протягом розгляду справи та виключає можливість примирення сторін.
Відповідач не обгрунтував своє прохання про надання строку для примирення, що йому заважало впродовж двох років примиритися із дружиною та які заходи він має намір використати у разі надання судом строку для примирення, щоб воно не носило формальний характер. 
При цьому, суд не наділений повноваженнями щодо примусу подружжя до примирення, за відсутності їх власного бажання та ініціативи. Також суд не має права цікавитися обставинами приватного життя сторін, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме обставини є підставою для визнання шлюбних відносин припиненими та розірвання шлюбу, оскільки презумпція добровільності шлюбу є пріоритетною.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі та надання сторонам строку для примирення в суді апеляційної інстанції. 
Колегія суддів зазначає, що участь відповідача у вихованні та організації дозвілля дітей, матеріальне забезпечення сім`ї, з огляду на відсутність бажання позивача зберегти шлюбні відносини, не є підставою для відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд погоджується із твердженням скаржника щодо помилкового висновку суду першої інстанції про визнання відповідачем позову, однак вказане не дає підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 березня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська