ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року 
м. Харків
справа № 638/10435/14-ц
провадження № 22-ц/818/26/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.
за участі секретаря судового засідання Риндіч О.Б., 
сторони справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк» 
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року в складі судді Гайдук Л.П.,- 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2014 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що “08” жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 (надалі за текстом - "Позивач" і "Відповідач 1" відповідно) було укладено Договір Кредиту №839/3/27/38/7-483, згідно умов якого Позивач надав Відоповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченності, повернення, строковсті, платності та цивільного характеру використання грошові кошти в сумі 599500,00 грн, зі сплатою 14,25% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07 жовтня 2022 року, на умовах, визначених Договором Кредиту. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 31.07.2008 року до Договору Кредиту, укладеного між Позивачем та Відповідачем 1, сторони погодили зміну процентної ставки до розміру 20% річних. В забезпечення виконання зобов`язань Відповідача 1 за Договором Кредиту 26.11.2008 року було укладено Договір Поруки №839/4/27/38/8-641 з ОСОБА_2 (надалі за текстом - Відповідач 2), яка, згідно з п.1.1 Договору Поруки зобов`язалась відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач 1 зокрема за повернення основної суми забогованності, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Договором Кредиту. Стосовно укладення Договору Поруки було внесено відповідні зміни у Договір Кредиту на підставі Додаткової угоди №2 про внесення змін до Договору Кедиту від 26.11.2008 року. Порядок нарахування та погашення відсотків за кедитом встановлений п.2.4 Договору Кредиту, а саме: Договором Кредиту встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Сплата процентів здійснюється увалюті Кредиту на рахунок № НОМЕР_1 в Азовсько-Доському відділенні ХОФ АКБ "Укрсоцбанк" не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо 10 число місяця є неробочим днем, Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів згідно з п.2.4 Договору Кредиту в попередінй робочий день. ОСОБА_1 , порушуючи виконання умов п.п.3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 Договору Кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст.526, 530, 629 ЦК, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.4.2 Договору Кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 Договору Кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 Договору Кредиту, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. ОСОБА_1 не виконує (неналежно виконує) обов`язки щодо повернення основної суми заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом.
Позивач повідомляв відповідачів про існування заборгованості та обов`язок її погашення, проте на теперішній час заборгованість не погашена та відповідно до п.3.3.10 Договору Кредиту Відовідач 1 зобов`язаний повністю погасити кредит, сплатити відсотки та нараховані штрафні санкції. 
Станом на 08.04.2014 року сума заборгованості по Договору Кредиту складає 1040049,97 грн, з яких: - заборгованість за кредитом - 565629,49 грн, в тому числі строкова заборгованість за кредитом - 348862,00 грн та прострочена заборгованість за кредитом - 216767,49 грн; - заборгованість за простроченими відсотками - 395340,51 грн;- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 27098,09 грн; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 51981,88 грн. 
На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ПАТ "УКРСОЦБАНК" МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р НОМЕР_4 заборгованість за Договором Кредиту №839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007 року в сумі 1040049,97 (один мільйон сорок тисяч сорок дев`ять) грн та сплачений судовий збір за подання позову в сумі 1827 грн з кожного.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 рокупровадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрито.
Ухвала мотивована тим, що є рішення третейського суду, яким з ОСОБА_1 була стягнута заборгованість на користь банку за кредитним договором №839/3/27/38/7-483 від 08 жовтня 2007 року.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу скасувати.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду від 23.01.2015 якою суд закрив провадження у справі з тих підстав, що є таке, що набрало законної сили рішення третейського суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав не відповідає вимогам процесуального закону. Відповідач 2 у цій справі - ОСОБА_2 не була учасником третейської справи, тому третейським судом розглядався спір між іншими сторонами у справі, а саме між ПАТ» Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 .. Судом також не було з`ясовано питання, чи виконано було ОСОБА_1 це рішення третейського суду і тому було ухвалено незаконне заочне рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 1 040 049,47 грн на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК». Також зазначено, що про дату, час і місце проведення судового засідання 23.01.2015 ОСОБА_2 не було повідомлено належним чином, копія ухвали суду від 23.01.2015 не була направлена ОСОБА_2 , тому вона не мала можливості брати участь у розгляді справи і користуватися своїми процесуальними правами внаслідок протиправних дій суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України – в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 13.11.2009р. № 796/09 позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" були задоволені та з ОСОБА_1 на користь банку була стягнута заборгованість за договором кредиту №839/3/27/38/7-483 від 08 жовтня 2007 року в розмірі 640632,13грн. та третейський збір в сумі 6806,32грн.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за Договором кредиту № 839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007 в сумі 1040049,97 грн та судовий збір 3654,00 грн.
Постановляючи ухвалу суду про закриття провадження у справі, судом зазначено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 13.11.2009р. № 796/09 позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" були задоволені та з ОСОБА_1 на користь банку була стягнута заборгованість за договором кредиту №839/3/27/38/7-483 від 08 жовтня 2007 року в розмірі 640632,13 грн та третейський збір в сумі 6806,32грн. 
На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 18.11.2025 Постійно діючий Третейський суд повідомив, що копія рішення по третейській справі №796/09 за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , знищена із спливом строку зберігання третейських справ встановленого ст. 54 ЗУ «про третейські суди» та ст. 76 Регламенту третейського суду при АУБ. 
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
Під негайною дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.
Таке розуміння негайної дії норми права відображено в нормах процесуальних кодексів, зокрема ЦПК України (частина третя статті 2 ЦПК України), яка передбачає, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Таким чином, у разі негайної дії норм права застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України у справі № 6-26 цс 14 від 23.04.2014. 
Відповідно до ст. 16 ЦК Украйни (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій зазначеної статті.
Статтею 3 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції , з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 213 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (частина перша статті 1 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звер ненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 158 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі..

Порядок виклику та вручення судових повісток визначено статтями 74, 76 ЦПК України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 

Згідно з ч. 1 -5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частин 1-2 с. 76 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. 
Відповідно до статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №296/9824/19 (провадження №61-13685св20).
З рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 року вбачається, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за Договором кредиту № 839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007 в сумі 1040049,97 грн та судовий збір 3654,00 грн.
Рішення обґрунтовано тим, що рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 13.11.2009 позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» були задоволені та з ОСОБА_1 на користь банку була стягнута заборгованість за договором кредиту № 839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007 у розмірі 640632,13 грн та третейський судовий збір в сумі 6806,32 грн. 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- закрито. 
Ухвала мотивована тим, що суд закриває провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , оскільки є рішення третейського суду, яким з останнього була стягнута заборгованість на користь банку за кредитним договором №839/3/27/38/7-483 від 08 жовтня 2007 року та з ОСОБА_1 на користь банку була стягнута заборгованість за договором кредиту № 839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007 у розмірі 640632,13 грн та третейський судовий збір в сумі 6806,32 грн. 
Враховуючи, що в оскаржуваній ухвалі зазначено іншого учасника справи, а саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , а також визначено інший розмір заборгованості за договором кредиту № 839/3/27/38/7-483 від 08.10.2007, підстави для закриття провадження у справі відсутні.
Крім того, аналіз матеріалів справи свідчить, що дані про належне повідомлення ОСОБА_2 про час і місце судового розгляду в суді першої інстанції відсутні.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням вимог статей 74, 76 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Таким чином, суд першої інстанції порушив право відповідача знати про час і місце судового засідання, що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з одночасною відмовою у задоволенні заяви про закриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 384, 389 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року- скасувати. 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках передбачених ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий      О.Ю.Тичкова

Судді      О.В.Маміна 

Ю.М. Мальований