Справа № 758/1349/25 
Категорія 38 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва 
у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,
за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2025 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.06.2025 позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №453748669 від 22.10.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , у загальному розмірі 41 271 гривня 14 копійок, з яких: 15 499 гривень 17 копійок - заборгованість по кредиту; 25 771 гривня 97 копійок - заборгованість за відсотками, а також судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень 00 копійок.
09.07.2025 відповідач через представника звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. 
Ухвалою суду від 18.08.2025 заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху.
Ухвалою суду від 04.09.2025 заяву прийнято до розгляду.
Ухвалою суду від 07.11.2025 заяву задоволено, заочне рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.02.2026 до суду надійшли додаткові письмові пояснення від представника відповідача, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи на їх необґрунтованість та недоведеність.
25.02.2026 до суду надійшли додаткові письмові пояснення від представника позивача, у яких він просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вказуючи на безпідставність доводів сторони відповідача.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 
25.03.2026 представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
З огляду на наведене, із урахуванням наявних в матеріалах справи заяв та письмових пояснень, поданих сторонами, суд ухвалив проводити розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 22.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір кредитної лінії № 453748669.
Кредитний договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № MNV77Т8В.
За твердженнями позивача, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором, до якого перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі відповідних договорів факторингу.
Однак, суд вважає недоведеними твердження позивача про те, що до нього перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Так, дійсно згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак, відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Отже, питання про те, чи могло перейти до ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за кредитним договором №453748669 від 22.10.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , суд вирішує, виходячи зі змісту домовленостей між товариствами, які укладали відповідні договори факторингу, в контексті того, чи передбачалася можливість передачі майбутніх прав вимоги.
Як встановлено судом із матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019.
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020.
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2021.
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022.
31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023.
31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором.
23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2022 до вказаного договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 41 271,14 грн.
В подальшому, 14.06.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №14/06/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 41 271,14 грн.
Таким чином, на підтвердження своїх доводів позивачем надано до суду договори факторингу, які були укладені раніше ніж сам кредитний договір, оскільки кредитний договір №453748669 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 22.10.2021, тоді як договір факторингу, стороною якого було ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також усі наступні договори факторингу, на які посилається позивач, були укладені до дати укладення вказаного кредитного договору.
Аналіз змісту наведених вище договорів факторингу свідчить про те, що усі вони містять фактично однакові умови.
Так, за умовами таких договорів фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1, є невід`ємною частиною договору.
Наведене дає підстави суду зробити висновок про те, що вимоги до ОСОБА_1 не могли входити до «Реєстру боржників» по договору факторингу, №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018, оскільки на момент укладення договору факторингу вказаний кредитний договорів ще не укладався, а сам договір факторингу не передбачає передачу абстрактних вимог за кредитними договорами, які будуть укладені у майбутньому. 
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №453748669 від 22.10.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , оскільки позивач посилається на договори факторингу, які були укладені раніше, ніж сам кредитний договір, а саме: 
- договір факторингу №28/1118-01, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018; 
- договір факторингу №23/0224-01, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 23.02.2024; 
- договір факторингу №14/06/24, укладений між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 14.06.2024.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, а отже, у задоволенні позову слід відмовити.
Усі інші докази та аргументи не спростовують висновків суду, зазначених вище, їх дослідження та оцінка судом не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 75-78, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повне найменування сторін по справі:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф. 10, код ЄДРПОУ 43541163;
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення суду складено 31.03.2026.

Суддя 	О. О. Ковбасюк