ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/3065/26 пров. № А/857/20255/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сала П. І.,
суддів: Димарчук Т. М., Москаля Р. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року (суддя Комшелюк Т. О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 вказаний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління ПФУ в Рівненській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.09.2025 без обмеження максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716.
Зобов`язано Головне управління ПФУ в Рівненській області здійснити з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716 без обмеження максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
У поданій апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Рівненській області просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Вважає, що при вирішенні справи суд не врахував статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон № 2262-ХІІ) та Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. Вказує на те, що з 18.06.2025 не настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії військовослужбовців, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Відтак підстав для перерахунку пенсії позивача відповідно до довідки від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716 немає.
Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У відповідь на звернення позивача щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії на підставі довідки від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025, без обмеження максимального розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, відповідач листом повідомив про відсутність правових підстав для цього.
Вважаючи надану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 році є відмінним (більшим) від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2018 рік, та оскільки розмір прожиткового мінімуму є основною складовою для визначення розміру посадового окладу, то у позивача є право на перерахунок пенсії, передбачене статтею 63 Закону № 2262-XII, та, відповідно, на подальше здійснення такого перерахунку пенсійним органом. Враховуючи, що обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, настали у червні 2025 року (18.06.2025), у позивача виникло право на перерахунок пенсії з дати, про яку він просить у позові.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 зазначеного Закону міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Відповідності до ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затвердив порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 (далі - Порядок № 45).
Згідно з п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 45, у редакції Постанови № 103, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 містив форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва рішенням від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і Додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів зазначає, що до компетенції Кабінету Міністрів України входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до Додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак починаючи з 05.03.2019 - з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, чинною є редакція Додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
При цьому порядок дій, який повинен вчинити відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і Додатку 2 Порядку № 45 не змінився.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють пенсійний орган.
Постановою № 704 затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, цією постановою установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови КМ України № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункту 6 Постанови № 704).
Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Таким чинм, з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Водночас до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу або пенсіонера у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Як слідує з аналізу наведених норм статті 63 Закону № 2262-XII, пенсійний орган проводить перерахунок пенсії за наявними в пенсійній справі документами на момент здійснення такого перерахунку.
Верховний Суд у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 14.09.2022 у справі № 500/1886/21, від 22.09.2022 у справі № 500/3840/21 виклав наступну правову позицію:
- з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
Колегією суддів встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 у справі № 460/18445/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено оновлену довідку від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 для проведення з 01.07.2025 перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу 14050,00 грн; окладу за спеціальним званням 2540,00 грн, процентної надбавки за вислугу років (50%) 8295,00 грн, надбавки за особливості проходження служби (65%) 16175,25 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) 1405,00 грн та премії (390%) 54795,00 грн, всього ГЗ - 97260,25 грн, яку було направлено до пенсійного органу, що апелянтом не заперечується. Доказів зворотного матеріали справи не містять.
Разом з цим, перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716 Головним управлінням ПФУ в Рівненській області не проведено. Відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 3, 6 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до рішення Кабінету Міністрів України у формі Порядку № 45 пенсійний орган повинен здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки, що надійшла від уповноваженого органу, в якій визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку, а тому, враховуючи надходження довідки від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716, неприйнятними є доводи апелянта про відсутність рішення Кабінету Міністрів України, як на підставу для відмови.
Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2,3 ст. 51 Закону.
З огляду на положення ст. 51 Закону № 2262-ХІІ та внаслідок настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії позивача, першим числом місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії та датою, з якої підлягає проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача є 01.07.2025.
Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку із здійснення перерахунку основного розміру пенсії позивача на підставі довідки від 09.01.2026 № 12/1/237ХГ16716.
При цьому враховується відсутність спору щодо визначення видів додаткового грошового забезпечення, які включені до вказаної довідки.
За таких обставин, дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача П з 01.07.2025 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.01.2026 року №12/1/237ХГ16716 є протиправними.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ПФУ в Рівненській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії згідно з оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.01.2026 №12/1/237ХГ16716.
Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, то колегія суддів виходить з наступного.
Умови, порядок та правові засади пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які проходили військову службу, визначаються Законом № 2262-ХІІ.
Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, було встановлено, що максимальний розмір пенсії, з урахуванням усіх надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Разом з тим, згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, у випадку, якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія підлягає виплаті у раніше встановленому розмірі. Крім того, законодавцем було визначено, що пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності зазначеним Законом і розмір якої перевищував встановлений максимальний розмір, така пенсія виплачується без проведення індексації та інших перерахунків до моменту, коли її розмір відповідатиме встановленому законом максимуму.
Однак Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, якими було встановлено обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто неконституційними. Конституційний Суд України також зазначив, що відповідні положення втрачають чинність з дня ухвалення цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ, яка передбачала обмеження максимального розміру пенсії, втратила чинність, а отже положення щодо обмеження пенсій максимальним розміром більше не могли застосовуватись до спірних правовідносин.
Водночас Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2017, були внесені зміни до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, а саме слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року". Проте на момент внесення таких змін відповідна норма вже була визнана неконституційною та втратила чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Колегія суддів зазначає, що буквальне тлумачення змін, внесених Законом № 1774-VIII, у системному взаємозв`язку із Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 свідчить про відсутність у Законі № 2262-ХІІ чинної частини сьомої статті 43. Відтак внесені до норми, яка втратила чинність, зміни не породжують правових наслідків та не можуть бути підставою для обмеження пенсії максимальним розміром.
Крім того, статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що зміна умов та норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Водночас жодних чинних положень, які б після 20.12.2016 передбачали можливість обмеження пенсії максимальним розміром, Закон № 2262-ХІІ не містив.
Отже, внесені Законом № 1774-VIII зміни до норми, яка вже була визнана неконституційною та втратила чинність, самі по собі не створюють правових підстав для застосування обмеження пенсії максимальним розміром. Таким чином, починаючи з 20.12.2016 стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачає обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 наголосила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, повинні трактуватись на користь особи. Аналогічний правовий підхід висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, у якій зазначено, що за наявності неоднозначного тлумачення прав та обов`язків особи або прогалин у законодавстві органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який є найбільш сприятливим для особи, зокрема у сфері пенсійного забезпечення.
З огляду на наведене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не положення Закону № 3668-VI, які встановлювали обмеження пенсії максимальним розміром. 
Верховний Суд, розглядаючи справу у подібних правовідносинах, у постанові від 02.08.2022 у справі №240/1369/21, з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду дійшов висновку, що у спорах щодо обмеження пенсії максимальним розміром застосуванню підлягають саме положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.201 року № 3668-VI.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Враховуючи результати апеляційного розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 460/3065/26 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач	 	П. І. Сало  	
судді	 	Т. М. Димарчук  	
 	 	Р. М. Москаль