Справа № 209/10587/25
Провадження № 2/209/47/26

РІШЕННЯ
Іменем України

21 квітня 2026 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого судді -  Решетник Т.О. ,за участю секретаря судового засідання - Кіфарець А.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
31.12.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № R01.00407.005128106 від 09.04.2019 року у розмірі 134180,41 грн., яка складається з: 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками, та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 09.04.2019 року між відповідачем та АТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено кредитний договір № R01.00407.005128106.
17.11.2023 року між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція повернення боргів» був укладений Договір факторингу №17112023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором у сумі 134180,41 грн., з яких: 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками. 
Відповідно до п.2.2. Договору факторингу №17112023 прави вимоги, які АТ «ІДЕЯ БАНК» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаним договором відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «ІДЕЯ БАНК», та зазначені в реєстрі прав боржників, що підписуються сторонами в паперовому вигляді в день укладення договору та надсилаються в електронному вигляді АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00407.005128106 від 09.04.2019 в сумі 134180,41 грн.
Відповідачем на момент відступлення права вимоги, борг погашено не було.
Виходячи з вищевикладеного ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача загальну заборгованість у розмірі 134180,41 грн., яка складається з: 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками, та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янське від 24.02.2026 року справу прийнято до розгляду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що визнає вимоги банку частково, вказує, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 134 180,41 грн., з яких: 73 587,06грн. - заборгованість за основним боргом; 60 593,35грн.- заборгованість за відсотками; 0,00 - заборгованість за комісіями. При цьому у позові зазначає, що всі нарахування заборгованості, здійснювались безпосередньо Банком станом на день відступлення права вимоги, тобто відбувались до дати отримання позивачем права грошової вимоги та Позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. 09.04.2019 року між Банком та відповідачем був укладено Кредитний договір № К01.00407.0051128106 від 09.04.2019 року та отримано кредит на суму 74 157,15 грн., строком на 90 місяців з графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до вказаного графіку оплата кредиту що місяця 09 числа починаючи з травня 2019 року и по жовтень 2026 року. Відповідно до умов кредитного договору п.5.5. Сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. В підтвердження заборгованості позивачем до позову надано довідка-розрахунок здійснена Банком станом на день відступлення права вимоги, а саме 17.11.2023 відповідно якої заборгованість договором в сумі 134 180,41грн., з яких: 73 587,06грн. - заборгованість за основним боргом; 60 593,35грн.- заборгованість за відсотками; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 0грн., а також реєстром боржників № 2 відповідно до якого заборгованість нараховувалася на суму кредиту у розмірі 73 587,06грн. за ставкою 25,07 % за 1 591 день. З вказаною сумою кредитної заборгованості та методом її нарахувань відповідач не згодна. Відповідно до чинного законодавства України ні, банк ні фактор (цесіонарій) не вправі вимагати борг, повністю ігноруючи узгоджений графік платежів. Вони зобов`язані розраховувати та стягувати заборгованість строго за умовами оригінального кредитного договору, включно з графіком платежів, отже ствердження позивачем що умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися не відповідають дійсності, оскільки вона (заборгованість) нарахована з порушенням умов договору в односторонньому порядку. Відповідно до умов кредитного договору щомісячний платіж, відсотки 25,07 % річних, тіло кредиту 74 157,15 грн — усе це розраховується згідно з графіком щомісячно, а не сукупно за 1591 день, тобто строки погашення кожного платежу визначаються саме графіком як передбачено договором. Банк передав факторові борг з 09.05.2019 по 09.11.2023 тобто за 55 місяців, але розрахунок зроблено не по місяцям відповідно графіку платежів, а сукупно за 1591 день — такий розрахунок є неналежний (практика ВС: розрахунок заборгованості має бути прозорим, з розбивкою по тілу, відсотках і пенях за кожним періодом) в даному випадку детальний розрахунок заборгованості з розбивкою позивачем суду не надано. Отже відповідно до наданих суду документів період заборгованості, за який позивач подав позов: з 09.05.2019 по 09.11.2023, тобто за 55 щомісячних платежів, тому розрахунок кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства та умов кредитного договору 55 х 1835,29 = 100 940,95 грн. Суду надана виписка складена Банком про сплату боржником 3 680грн., тому заборгованість за кредитний договір: 100 940,95 грн. - 3680 грн. = 97 260,95 грн. 
Також, відповідач у відзиві вказує, що за умовами кредитного договору строк позовної давності — 5 років. Він починається окремо по кожному щомісячному платежу з дня, коли цей платіж мав бути внесений і не був, тобто з 09.05.2019 року. Отже, за платежі, строк яких минув понад 5 років тому, борг може бути стягнуто лише частково за заявою боржника про застосування строку позовної давності. Строк давності 5 років рахується окремо по кожному платежу від дати його настання (ст. 261 ЦК України). Позивач заявив до стягнення період 09.05.2019 — 17.11.2023 (всі 55 платежів), але платежі, строк яких настав до 12.12.2020 (перші 20 платежів: травень 2019 — грудень 2020) позивачем заявлені з пропуском позовної давності. Відповідно до діючого законодавства стягненню за заявою відповідача про застосування строку позивної давності підлягають тільки платежі № 21-55 (січень 2021 — листопад 2023, 35 платежів). Банк в кредитному договорі чітко прописав строк повернення кредитних коштів, і саме з цього строку виконання кредитного зобов`язання і має відраховуватися строк позовної давності на стягнення всієї суми кредитних грошових коштів, який був пропущений банком.
Відповідач зазначає, що згідно з ч. З, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
На підставі вищевикладеного, просить суд застосувати строк позовної давності за період перших 20 платежів: травень 2019 — грудень 2020, отже 5 років закінчуються для платежу, строк якого сплив 09.12.2020 року. До стягнення підлягають лише 35 не прострочених платежів:
35 х 1835,29 = 64 235,15 грн., з них: тіло кредиту - 21 883,18грн.; відсотки - 42 351,97грн.
 Враховуюче викладене, відповідач визнає позовні вимоги частково у розмірі 64 235,15 грн.
03.04.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що уклавши кредитний договір, відповідач погодився, що Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 74 157,15 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (п. 1.1 Кредитного договору).Строк кредиту становить 90 місяців (п.1.2 Договору).Відповідно до п.1.3, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 25,07% річних від залишкової суми кредиту. Згідно п.2.1 кредитного договору, Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 90 щомісячних внесках включно до 9 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення Кредитного договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання Кредитного договору.
Позивач зазначає, що загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання - зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Тому за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, не здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості. На виконання Кредитного договору було сформовано Графік платежів, з яким Відповідач ознайомлений, відповідно до даного Графіку платежів Відповідач зобов`язаний був здійснювати проплати по Кредитному договору до повного виконання кредитного зобов`язання. Відповідно до Графіка платежів передбачено щомісячне погашення кредиту, починаючи з 13.05.2018 по 13.04.2022 включно. Оскільки умовами Кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок Позичальника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Зважаючи на викладені факти пропуск Позивачем строків позовної давності не відповідає матеріалам справи та дійсним обставинам справи. Тому підстави для застосування норм статей щодо пропуску строку позовної давності відсутні, а висновки Відповідача про пропуск строку позовної давності Позивачем не обґрунтовані та безпідставні.
17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 17112023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № R01.00407.005128106 від 9 квітня 2019р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу, адже тільки з цього моменту Позивач довідався про порушення Відповідачем кредитних зобов`язань. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором має часові рамки з 17.11.2023 по 17.11.2026. Відтак Позивач, звернувшись до суду у грудні 2025 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений – відсутні.
На підставі вищезазначеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без представника позивача.
20.04.2026 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає, що відповідно до графіка платежів передбачено щомісячне погашення кредиту, починаючи з 13.05.2018 по 13.04.2022 включно. Однак дане ствердження позивача не відповідає матеріалам справи, а саме, відповідно до доданого до позову графіку щомісячних платежів погашення кредиту з 09.05.2019 по 09.10.2026, таким чином незрозуміло на який графік посилається позивач та же нараховувалася заборгованість. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 09.04.2019 року між Банком та відповідачем був укладено Кредитний договір № R01.00407.0051128106 від 09.04.2019 року з графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до вказаного графіку оплата кредиту що місяця 09 числа починаючи з травня 2019 року и по жовтень 2026 року.
В підтвердження заборгованості позивачем до позову надано довідка-розрахунок здійснена Банком станом на день відступлення права вимоги, а саме 17.11.2023 відповідно якої заборгованість договором в сумі 134 180,41грн., з яких: 73 587,06грн. - заборгованість за основним боргом; 60 593,35грн.- заборгованість за відсотками; а також реєстром боржників № 2 відповідно до якого заборгованість нараховувалася на суму кредиту у розмірі 73 587,06грн. за ставкою 25,07 % за 1 591 день. З вказаною сумою кредитної заборгованості та методом її нарахувань відповідач не згодна. Як вбачається з матеріалах справи банк передав факторові борг з 09.05.2019 по 09.11.2023 тобто за 55 місяців, але розрахунок зроблено не по місяцям відповідно графіку платежів, а сукупно за 1591 день — такий розрахунок є неналежний (практика ВС: розрахунок заборгованості має бути прозорим, з розбивкою по тілу, відсотках і пенях за кожним періодом) в даному випадку детальний розрахунок заборгованості з розбивкою позивачем (по місяцям) суду не надано. Отже відповідно до наданих суду документів період заборгованості, за який позивач подав позов: з 09.05.2019 по 09.11.2023, тобто за 55 щомісячних платежів, тому розрахунок кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства та умов кредитного договору 55 х 1835,29 = 100 940,95 грн.
Суду надана виписка складена Банком про сплату боржником 3 680 грн., тому заборгованість за кредитний договір: 100 940,95 грн. - 3680 грн. = 97 260,95 грн. Також, відповідач надає до суду детальний розрахунок кредитної заборгованості із розбивкою. Заборгованість за вказаний період (з 09.05,2019 по 09.11.2023) з урахуванням зупинення строку позовної давності (ковід + воєнний стан) становить 97 260,95 грн за пропущеними щомісячними платежами відповідно графіку платежів. Дата видачі кредиту: 09.04.2019. Щомісячний платіж: 1 835,29 грн (згідно графіка, перший платіж — 09.05.2019). Кількість платежів, що підлягали сплаті у період з 09.05.2019 по 09.11.2023 включно: 55 платежів (травень 2019 — листопад 2023).Часткова сплата 08.07.2019 у сумі 3 680 грн ~ 2 повних платежі (2 x 1 835,29 = З 670,58 грн.). Тобто сплачено травень + червень 2019 рік. Заборгованість по графіку платежів за 55 місяців: по тілу кредиту 74 157,15грн.; по відсоткам 26 783,80грн.; всього (тіло + %) 100 940,95грн. Банк зарахував платіж 3 680 від 08.07.2019 року з них: 3 109,91 на відсотки та 570,09 грн на тіло. Таким чином, по тілу 74 157,15 - 570,09 = 73 587,06грн., по відсоткам 26 783,80 - 3 109,91 = 23 673,89 грн. Всього: 73 587.06 + 23 673,89 = 97 260,95 грн. 
Також, відповідач зазначає, що у відповіді на відзив позивач не надав уточнюючий розрахунок заборгованості відповідно до графіку платежів, тобто не спростував рахунок відповідача. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 64235,15 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного, що 09.04.2019 року між відповідачем та АТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено кредитний договір № R01.00407.005128106.
17.11.2023 року між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція повернення боргів» був укладений Договір факторингу №17112023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором у сумі 134180,41 грн., з яких: 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками. 
Відповідно до п.2.2. Договору факторингу №17112023 прави вимоги, які АТ «ІДЕЯ БАНК» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаним договором відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «ІДЕЯ БАНК», та зазначені в реєстрі прав боржників, що підписуються сторонами в паперовому вигляді в день укладення договору та надсилаються в електронному вигляді АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00407.005128106 від 09.04.2019 в сумі 134180,41 грн.
Відповідачем на момент відступлення права вимоги, борг погашено не було та утворилася заборгованість у розмірі 134180,41 грн., яка складається з : 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками.
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України, встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). 
Отже, як вбачається з кредитного договору, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі N 345/3085/19.
Щодо застосування строків позовної давності суд, зазначає.
У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: загальний та спеціальний.
Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ№ 392 від № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу Covid-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVГО-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (ч. 2ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають і строки позовної давності. Всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19).
Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 679/1136/21, який відповідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом під час розгляду даної справи.

15.03.2022 Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022 року. Вказаним законом було доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259,362,559,681,728,786,1293цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Окрім того, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 17112023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № R01.00407.005128106 від 9 квітня 2019 р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору.
Таким чином, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу, адже тільки з цього моменту Позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань.
Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором має часові рамки з 17.11.2023 по 17.11.2026 рік.
На підставі вищевикладеного суд зазначає, що позивач, звернувшись до суду у грудні 2025 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений - відсутні.
Враховуючи вищевикладене, згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, в зв`язку з тим, що відповідачем не виконувались умови кредитного договору, а строки перебігу позовної давності позивачем порушені не були. Тому є підстави для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідача у заявленому позивачем розмірі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись ст. 525, 526, 530, 554, 559, 611, 625, 640, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) заборгованість за кредитним договором №№ R01.00407.005128106 від 09.04.2019 року у розмірі 134180,41 грн., яка складається з: 73587,06 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 60593,35 грн.- заборгованості за відсотками. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     Т.О. Решетник