печерський районний суд міста києва

Справа № 757/63310/25-ц 
пр. 2-6938/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року Печерський районний суд м.Києва
в складі головуючого судді Вовк С.В.
при секретарі Ємець Д.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного (спрощеного) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів,-
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . З моменту смерті відповідно до закону відкрилася спадщина, до якої увійшли грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Державний ощадний банк України". 21.10.2025 року державним нотаріусом Другої фастівської державно нотаріальної контори позивачу - ОСОБА_1 - було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2384, яким підтверджено його право на банківський вклад спадкодавця разом із відсотками та компенсаційними нарахуваннями. 
Відповідно до довідки банку № 46/12-05/52227/2025/БТ від 06.05.2025 року, залишок на спадковому рахунку становив 127 331,47 грн (сто двадцять сім тисяч триста тридцять одна гривня 47 копійок). 
03.11.2025 року Позивач особисто звернувся до відділення АТ "Ощадбанк", пред`явивши оригінал свідоцтва про право на спадщину, паспорт та РНОКПП, із вимогою видати належні йому спадкові кошти. З цього моменту Банку достовірно стало відомо про спадкоємця та його право власності на вклад. 
Незважаючи на встановлений факт спадкування, 04.11.2025 року банк здійснив повне списання коштів у сумі 127 331,47 грн на користь Пенсійного фонду України, зазначивши призначення платежу - "Списання коштів згідно 745 постанови ПКМУ від 25.06.2025", що підтверджується банківською випискою від 06.11.2025 року. 
17.11.2025 року Позивач повторно звернувся до банку із заявою-вимогою про повернення коштів. 
Листом № 34/2-12/6769/2025/с від 02.12.2025 року банк відмовив у поверненні грошових коштів, пославшись на постанову КМУ № 745 від 25.06.2025 року та рекомендував звертатися до Пенсійного фонду України. 
Фактично банк розпорядився чужими спадковими коштами без правової підстави, чим порушив право власності Позивача та гарантії захисту майнових прав спадкоємця.
Враховуючи вищевикладене просив визнати неправомірними дії Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» щодо списання 04.11.2025 року грошових коштів у Пенсійного фонду України. Стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 127 331,47 грн. Стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 3% річних та індекс інфляції, нараховані на суму 127 331,47 грн за період з 05.11.2025 року по день фактичного виконання судового рішення.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
11 лютого 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив наступне.
У ОСОБА_2 на момент смерті були відсутні вклади (з відповідними відсотками) розміщені в АТ «Ошадбанк», а рахунок НОМЕР_2 не є вкладним, а є поточним рахунком з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). 
Звертаючись із позовом Позивач зазначає, що отримав у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2025 грошовий вклад з відповідними відсотками, що знаходилися y AT «Ощадбанк» на рахунку НОМЕР_2 .
Однак дане твердження не відповідає дійсності.
Як слідує зі змісту Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та копії виписки по рахунку у ОСОБА_2 y AT «Ощадбанк» було відкрито поточний рахунок НОМЕР_3 для зарахування пенсійних виплат. 
Відповідно до визначення, наведеного в ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. 
Також, згідно з Інструкцією про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затверджену Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №162 визначено, що вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню відповідно до умов договору; поточний рахунок - це рахунок (уключаючи рахунок із спеціальним режимом використання), що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. 
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 було відкрито не вкладний а поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Окрім того, між ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) шляхом підписання Заяви про приєднання. 
Договір розміщено на інтернетсторінці Банку www.oschadbank.ua Пунктом 1.13 ДКБО визначено, що Клієнт погоджується, що в результаті приєднання до Договору, раніше укладений з Банком Договір (и) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, викладається в новій редакції, і подальше обслуговування Клієнта здійснюється на умовах, викладених в цьому Договорі. 
Відповідно до п.1.14 Клієнт підтверджує, що умови Договору в чинній редакції зі змінами та доповненнями, розміщеній на Сайті www.oschadbank.ua в повній мірі та в повному обсязі застосовуються до відносин Клієнта та Банку, незалежно від дати акцепту Пропозиції Клієнтом. Банком свої зобов`язання за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) виконані в повному обсязі.
Згідно матеріалів справи, спадкодавець - ОСОБА_3 померла, після чого відкрито спадщину. Як зазначено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З врахуванням наведених норм ЦК України, ОСОБА_1 окрім грошових коштів успадкував всі права та обов`язки, які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування (ДКЕО).
Відповідно до п.7.17 ДКБО, сторони погодили, що Банк на виконання вимог законодавства, а саме: статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. №745 «Деякі особливості застосування статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України 2025 рік» може здійснювати операції дебетового переказу коштів за згодою Клієнта, отримувачами за якими є Пенсійний фонд України та, з цією метою, за необхідності, встановлювати обмеження видаткових операцій. Клієнт, шляхом укладення цього Договору, в тому числі, підписання Заяви про приєднання, надав згоду Банку на виконання такого дебетового переказу коштів з його Карткового/Поточного рахунку та на встановлення обмежень видаткових операцій, у разі виникнення такої не необхідності. Платіжна інструкція може бути відкликана Клієнтом, як платником до моменту списання коштів з Карткового Поточного рахунку платника, за умови проходження платником фізичної ідентифікації в установі Банку відповідно до законодавства, до дня перерахування таких коштів Пенсійному фонду України». Обмеження видаткових операцій по рахунку, у разі їх встановлення для цілей виконання Банком зазначених в цьому пункті Договору вимог законодавства, може бути знято у наступних випадках: звернення клієнта до відділення банку/КЦ та проходження ним фізичної ідентифікації; - без участі клієнта, після першого списання коштів з рахунку клієнта, згідно отриманих від Пенсійного фонду списків, та перерахування їх до Пенсійного фонду України; - у разі отримання інформації від Пенсійного фонду України щодо проходження клієнтом ідентифікації та виключення цього клієнта зі списків на списання коштів. Згідно п.8.4.24. ДКБО, на виконання вимог статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Банк здійснює перерахунок коштів (повернення пенсій (щомісячного довірчого грошового утримання), з рахунків Клієнтів (які є внутрішньо переміщеними особами та виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) яким здійснюється/ здійснювалася на рахунки, відкриті в Банку відповідно до Постанови КМУ №637) до Пенсійного фонду України, згідно наданого Пенсійним фондом України списку одержувачів пенсій, у порядку та згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. № 745 «Деякі особливості застосування статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»» (далі - Постанова КМУ № 745). При цьому, за Клієнтом зберігається право власності на повернуті суми коштів в обсязі нарахованих сум коштів на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового у тримання), на які Клієнт мав право. Для відновлення та виплати пенсій (щомісячного довірчого грошового утримання), кошти на виплату яких були повернуті Пенсійному фонду України, Клієнт має особисто подати заяву про виплату повернутої суми коштів до територіального органу Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (за наявності технічної можливості) з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Кошти зазначені у позовній заяві та, що становлять предмет позовних вимог Позивача, повернуті Банком на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №745 та ДКБО до Пенсійного фонду України.
Відповідно до платіжної інструкції №2075232093511 (#2075232093511) від 04.11.2025 (додається), призначення платежу: Списання коштів згідно ПКМУ №745 25.06.2025 ОСОБА_2 НОМЕР_4 без ПДВ, кошти АТ «Ощадбанк» перераховані до Пенсійного фонду України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) шляхом підписання Заяви про приєднання. 
Договір розміщено на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua.
Пунктом 1.13 ДКБО визначено, що Клієнт погоджується, що в результаті приєднання до Договору, раніше укладений з Банком Договір (и) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, викладається в новій редакції, і подальше обслуговування Клієнта здійснюється на умовах, викладених в цьому Договорі. Відповідно до п.1.14 Клієнт підтверджує, що умови Договору в чинній редакції зі змінами та доповненнями, розміщеній на Сайті www.oschadbank.ua в повній мірі та в повному обсязі застосовуються до відносин Клієнта та Банку, незалежно від дати акцепту Пропозиції Клієнтом. Банком свої зобов`язання за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) виконані в повному обсязі. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
З моменту смерті відповідно до закону відкрилася спадщина, до якої увійшли грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Державний ощадний банк України". 
21.10.2025 року державним нотаріусом Другої фастівської державно нотаріальної контори позивачу - ОСОБА_1 - було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2384, яким підтверджено його право на банківський вклад спадкодавця разом із відсотками та компенсаційними нарахуваннями. 
Відповідно до довідки банку № 46/12-05/52227/2025/БТ від 06.05.2025 року, залишок на спадковому рахунку становив 127 331,47 грн (сто двадцять сім тисяч триста тридцять одна гривня 47 копійок). 
03.11.2025 року позивач особисто звернувся до відділення АТ "Ощадбанк", пред`явивши оригінал свідоцтва про право на спадщину, паспорт та РНОКПП, із вимогою видати належні йому спадкові кошти. 
Відповідно до платіжної інструкції №2075232093511 (#2075232093511) від 04.11.2025, призначення платежу: Списання коштів згідно ПКМУ №745 25.06.2025 ОСОБА_2 НОМЕР_4 без ПДВ, кошти АТ «Ощадбанк» перераховані до Пенсійного фонду України.
Як зазначено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З врахуванням наведених норм ЦК України, ОСОБА_1 окрім грошових коштів успадкував всі права та обов`язки, які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування (ДКЕО).
Відповідно до п.7.17 ДКБО, сторони погодили, що Банк на виконання вимог законодавства, а саме: статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. №745 «Деякі особливості застосування статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України 2025 рік» може здійснювати операції дебетового переказу коштів за згодою Клієнта, отримувачами за якими є Пенсійний фонд України та, з цією метою, за необхідності, встановлювати обмеження видаткових операцій. Клієнт, шляхом укладення цього Договору, в тому числі, підписання Заяви про приєднання, надав згоду Банку на виконання такого дебетового переказу коштів з його Карткового/Поточного рахунку та на встановлення обмежень видаткових операцій, у разі виникнення такої не необхідності. Платіжна інструкція може бути відкликана Клієнтом, як платником до моменту списання коштів з Карткового Поточного рахунку платника, за умови проходження платником фізичної ідентифікації в установі Банку відповідно до законодавства, до дня перерахування таких коштів Пенсійному фонду України». Обмеження видаткових операцій по рахунку, у разі їх встановлення для цілей виконання Банком зазначених в цьому пункті Договору вимог законодавства, може бути знято у наступних випадках: звернення клієнта до відділення банку/КЦ та проходження ним фізичної ідентифікації; - без участі клієнта, після першого списання коштів з рахунку клієнта, згідно отриманих від Пенсійного фонду списків, та перерахування їх до Пенсійного фонду України; - у разі отримання інформації від Пенсійного фонду України щодо проходження клієнтом ідентифікації та виключення цього клієнта зі списків на списання коштів. 
Згідно п.8.4.24. ДКБО, на виконання вимог статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Банк здійснює перерахунок коштів (повернення пенсій (щомісячного довірчого грошового утримання), з рахунків Клієнтів (які є внутрішньо переміщеними особами та виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) яким здійснюється/ здійснювалася на рахунки, відкриті в Банку відповідно до Постанови КМУ №637) до Пенсійного фонду України, згідно наданого Пенсійним фондом України списку одержувачів пенсій, у порядку та згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. № 745 «Деякі особливості застосування статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»» (далі - Постанова КМУ № 745).
При цьому, за Клієнтом зберігається право власності на повернуті суми коштів в обсязі нарахованих сум коштів на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового у тримання), на які Клієнт мав право. 
Для відновлення та виплати пенсій (щомісячного довірчого грошового утримання), кошти на виплату яких були повернуті Пенсійному фонду України, Клієнт має особисто подати заяву про виплату повернутої суми коштів до територіального органу Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (за наявності технічної можливості) з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. 
Згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. № 745 «Деякі особливості застосування статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»» у разі смерті одержувача виплата повернутих сум коштів здійснюється як виплата недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера у порядку, встановленому статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.
Як випливає зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.
Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом.
Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.
Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Як встановлено під час судового розгляду відповідно до платіжної інструкції №2075232093511 (#2075232093511) від 04.11.2025 (додається), призначення платежу: Списання коштів згідно ПКМУ №745 25.06.2025 ОСОБА_2 НОМЕР_2 1396700602 без ПДВ, кошти АТ «Ощадбанк» перераховані до Пенсійного фонду України. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» не може виступати належним відповідачем у даному спорі.
Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. В. Вовк