Справа № 127/39581/25
Провадження 2/127/9445/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 29.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4430741 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Позивач зазначив, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання та перерахував кредитні кошти на платіжну картку відповідача. У подальшому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», найменування якого змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу від 25.10.2024 № 25/10/2024. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, позивач просив стягнути з нього заборгованість у загальному розмірі 26312,50 грн, з яких 2500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22562,50 грн - заборгованість за процентами, 1250 грн - штрафні санкції, а також судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Інші учасники справи заяв чи клопотань по суті спору до суду не подали.
Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4430741 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.1 договору сторони уклали договір за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно з п. 1.2 договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту — кредит. Сума кредиту складає 2500 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору строк кредитування становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів — кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору.
Згідно з п. 1.4.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору.
Відповідно до п. 1.4.2 договору знижена процентна ставка становить 0,01 % за кожен день користування кредитом та застосовується за умови, якщо клієнт до 29.03.2024 включно або протягом трьох календарних днів після цієї дати сплатить кошти у сумі, не меншій за суму першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою.
Згідно з п. 1.5 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування — 99923,40 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки — 14297,67 % річних.
Відповідно до п. 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом — 25000 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки — 23132,50 грн.
Згідно з п. 1.8 договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби, а відповідно до п. 1.9 договору кредит надається без забезпечення у вигляді застави.
Кредитний договір підписано 29.02.2024 електронним підписом з ідентифікатором 11333. 
Відповідно до заяви про прийняття пропозиції на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналога власноручного підпису для вчинення правочинів ОСОБА_1 надав повну та безумовну згоду на укладення договору відповідно до умов публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна». Вказану заяву підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 78130 29.02.2024.
Також позивач надав паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, надану споживачу до укладення договору про споживчий кредит. 
Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20241101-4509 від 01.11.2024, між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 03012024-1 від 03.01.2024. За цим договором 29.02.2024 о 12:20:14 ТОВ «Пейтек Україна» успішно перерахувало кошти від ТОВ «Лінеура Україна» на платіжну картку клієнта у сумі 2500 грн. У довідці зазначено номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» — 7e16920f-d21b-4360-801e-d0485cf44dc2, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» — 44307411709202008, сайт торгівця — https://credit7.ua, код авторизації — F3746B, банк-еквайр — АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду від 23.12.2025 АТ «Акцент-Банк» листом від 31.12.2025 № 20.1.0.0.0/7-20251228/0055 повідомило, що картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . До листа банк додав рух коштів за 29.02.2024, у якому відображено операцію на суму 2500 грн. Повний номер картки, зазначений банком, відповідає маскованому номеру картки НОМЕР_1 , зазначеному у кредитному договорі та довідці платіжного провайдера.
Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, а також правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою зроблено висновок про те, що банківська виписка підтверджує проведені за рахунком операції.
Отже, матеріали справи підтверджують, що первісний кредитор перерахував кредитні кошти у сумі 2500 грн на платіжну картку, яку АТ «Акцент-Банк» емітував на ім`я відповідача.
Суд також установив, що 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024.
Відповідно до п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язався відступити фактору право грошової вимоги до третіх осіб — боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, до реєстру включено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за кредитним договором № 4430741. У витягу зазначено суму заборгованості за основною сумою боргу — 2500 грн, суму заборгованості за відсотками — 15000 грн, суму заборгованості за пенею/штрафами — 1250 грн, загальну суму заборгованості — 18750 грн.
Позивач також надав платіжну інструкцію № 3475 від 01.11.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» 2857292,90 грн з призначенням платежу: «Сплата за договір факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024».
ТОВ «Лінеура Україна» листом від 28.10.2024 повідомило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», що на виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 1.3 договору факторингу від 25.10.2024 № 25/10/2024 кредитор повідомив боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами та передачу їхніх персональних даних новому кредитору шляхом розміщення відповідної інформації в особистих кабінетах усіх боржників 25.10.2024 о 17:03:00.
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування товариства з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». 
Відповідно до розрахунку первісного кредитора станом на 25.10.2024 заборгованість за договором № 4430741 складала 18750 грн, з яких 2500 грн — тіло кредиту, 15000 грн — проценти, 1250 грн — штрафні санкції.
Суд встановив відповідно до вказаного розрахунку, що за період з 26.10.2024 по 23.02.2025 позивач нарахував проценти за 121 календарний день у розмірі 7562,50 грн, застосувавши ставку 2,5 % на день: 2500 грн ? 2,5 % ? 121 день.
Отже, позивач просить стягнути з відповідача загалом 26312,50 грн, з яких 2500 грн — тіло кредиту, 22562,50 грн — проценти та 1250 грн — штрафні санкції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона — боржник — зобов`язана вчинити на користь другої сторони — кредитора — певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які закон визначає як істотні або які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін сторони мають досягти згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо закон не встановлює вимоги щодо форми договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, які визначив договір, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо договір або закон не встановлює інше.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо договір або закон не встановлює інше.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона — фактор — передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони — клієнта - за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи — боржника.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Цим же пунктом установлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання або часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що позивач підтвердив факт укладення договору № 4430741 від 29.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, факт підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, факт перерахування кредитних коштів у сумі 2500 грн на платіжну картку, належну відповідачу, а також факт переходу права вимоги до позивача.
Відповідач доказів повернення кредиту, сплати процентів або заперечень проти позову до суду не подав.
Тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 2500 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Разом з цим суд не погоджується з розрахунком процентів у заявленому позивачем розмірі 22562,50 грн.
Кредитний договір сторони уклали 29.02.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки. У договорі позивач та первісний кредитор застосували стандартну процентну ставку 2,5 % за кожен день користування кредитом, проте така ставка перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Тому суд здійснює перерахунок процентів за максимально допустимою ставкою 1 % на день.
Крім цього, відповідно до п. 1.3 договору строк кредитування становить 360 днів. Позивач у своїх розрахунках фактично врахував 361 календарний день: первісний кредитор нарахував проценти за період з 29.02.2024 по 25.10.2024, а позивач — за період з 26.10.2024 по 23.02.2025. Оскільки сторони погодили строк кредитування саме 360 днів, проценти можуть бути стягнуті лише в межах цього строку.
Отже, розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача, становить:
2500 грн ? 1 % ? 360 днів = 9000 грн.
У частині стягнення процентів понад 9000 грн позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про стягнення 1250 грн штрафних санкцій суд зазначає таке.
Позивач заявив до стягнення штрафні санкції, які первісний кредитор включив до розрахунку заборгованості станом на 25.10.2024. Водночас кредитний договір укладено та прострочення виникло у період дії воєнного стану в Україні.
Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняє позичальника від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану. Такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем.
Тому підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 1250 грн відсутні, а в цій частині позову необхідно відмовити.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 4430741 від 29.02.2024 у загальному розмірі 11500 грн, з яких 2500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9000 грн - заборгованість за процентами.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження за відсутності сторін, позов задоволено частково (на 43,70 %), тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково на 43,70 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1058,59 грн.
Керуючись статтями 76, 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №4430741 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.02.2024 у загальному розмірі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень, з яких: 2500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9000 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 1058,59 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк