Справа № 352/1014/26
Провадження № 2/352/1086/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Струтинського Р. Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17676,41 грн, та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1520-6162. На виконання вимог договору, позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А5041, для підписання кредитного договору № 1520-6162 від 03.03.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; комісія за видачу кредиту 20% від суми кредиту; знижена % ставка 0,90%; стандартна % ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом. Також, додатковою угодою №1 від 10.03.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1520-6162 від 03.03.2025 кредитодавець і позичальник домовилася про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 грн. Додатковою угодою №2 від 14.03.2025 кредитодавець і позичальник домовилася про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000 грн. Додатковою угодою №3 від 24.04.2025 кредитодавець і позичальник домовилася про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1400 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткових угод. Позивач (через партнера ТОВ ФК «Контрактовий дім», з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування коштів на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Однак у подальшому, всупереч умов кредитного договору порушив вищезазначені умови кредитного договору і додаткових угод, та в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 18.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором і додаткових угодах становить 17676,41грн, з яких заборгованість за кредитом становить 5447,99 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 12228,42 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, та понесені судові витрати.
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
Зазначену ухвалу відповідачу надіслано за місцем його реєстрації 08.06.2026, яка повернулась до суду 22.06.2026 з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки, а тому суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд уважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Установлено, що 03.03.2025 позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідач ОСОБА_1 уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1520-6162. Згідно цього договору відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн на строк 300 днів зі зниженою процентною ставкою 0,90 % за кожен день користування кредитом, стандартною процентною ставкою 1 % за кожен день користування кредитом, комісією за видачу кредиту в розмірі 20 % від суми кредиту (а.с.9-19).
Згідно додаткової угоди № 1 від 10.03.2025 до договору відкриття кредитної лінії № 1520-6162 відповідач додатково отримав кредит у розмірі 1000 грн (а.с. зворот. 64-66).
Згідно додаткової угоди № 2 від 14.03.2025 до договору відкриття кредитної лінії № 1520-6162 відповідач додатково отримав кредит у розмірі 2000 грн (а.с.59-60).
Згідно додаткової угоди № 3 від 24.04.2025 до договору відкриття кредитної лінії № 1520-6162 відповідач додатково отримав кредит у розмірі 1400 грн (а.с.зворот. 53-55). У цій додатковій угоді сторони домовились продовжити строк кредитування на 41 день, встановивши, що строк кредитування з урахуванням його продовження становить з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 300 календарних днів. З урахуванням цього загальний строк кредитування за договором становить 352 дні.
Договір і додаткові угоди укладені шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані сторонами у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Суд установив, що відповідач вніс на погашення заборгованості за кредитним договором 18994,19 грн, а саме: 19.04.2025 – 6440,50 грн, 07.05.2025 – 1641,54 грн, 21.06.2025 – 9068,32 грн, 02.07.2025 – 1620,31 грн, 16.07.2025 – 223,52 грн.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.70-74), кредитор звертав внесені відповідачем суми в основному на погашення відсотків за користування кредитом, тіло кредиту погашав у незначному розмірі, що є порушенням вимог ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», яка встановлює черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит.
Суд установив, що кредитор неправомірно у межах строку кредитування нараховував відсотки згідно ст. 625 ЦК України, звернувши на погашення цих відсотків 4700 грн із внесених відповідачем коштів.
Згідно правового висновку, що міститься в постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 910/18943/20, поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої ст. 1048 ЦК України та охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватися одночасно. За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (п. 35).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/1238/17 розмежоване поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами», а отже «проценти за користування кредитом» – проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначеного в договорі, такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, і які сплачуються позичальником та порядок виплати яких урегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК. «Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами» – проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких урегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування (п. 38).
Крім того, суд зазначає, що кредитор, неправомірно нарахувавши та стягнувши відсотки згідно ст. 625 ЦК України,порушив законодавчу заборону, встановлену п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якої у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу.
Стаття 19 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. 
Суд зазначає, що з урахуванням вказаної законодавчої норми кредитор мав розділити внесені відповідачем суми пропорційно на погашення тіла та на погашення відсотків.
З урахуванням викладеного суд на підставі розрахунку позивача визначає заборгованість відповідача за кредитним договором таким чином: 
-з 03.03.25 до 09.03.25 (7 днів): 5000 х 0,90 % = 45 х 7 = 315 грн;
-з 10.03.25 до 13.03.25 (4 дні): 6000 х 0,90 % = 54 х 4 = 216;
-з 14.03.25 до 27.03.25 (14 днів): 8000 х 0,90 % = 72 х 14 = 1008 грн;
-з 28.03.25 до 19.04.25 (23 дні): 8000 х 1 % = 80 х 23 = 1840 грн;
-з 20.04.25 до 23.04.25 (4 дні): зі внесених 19.04.25 6440,50 грн на тіло – 2720 грн, на відсотки – 2720,50 грн, на комісію за видачу кредиту – 1000 грн; 8000 – 2720 = 5280 х 0,90 % = 47,52 х 4 = 190,08 грн;
-з 24.04.25 до 07.05.25 (14 днів): 5280 + 1400 = 6680 х 0,90 % = 60,12 х 14 = 841,68 грн;
-з 08.05.25 до 21.06.25 (45 днів): із внесених 07.05.25 1641,54 грн на тіло – 820,77 грн, на відсотки – 820,77 грн; 6680 – 820,77 = 5859,23 х 1 % = 58,59 х 45 = 2636,55 грн;
-з 22.06.25 до 02.07.25 (11 днів): із внесених 21.06.25 9068,32 грн на тіло – 4534,16 грн, на відсотки – 4534,16 грн; 5859,23 – 4534,16 = 1325,07 х 0,90 % = 11,93 х 11 = 131,23 грн;
-з 03.07.25 до 16.07.25 (14 днів): із внесених 02.07.25 1620,31 грн на тіло – 810 грн, на відсотки – 810,31 грн; 1325,07 – 810 = 515,07 х 0,90 % = 4,64 х 14 = 64,96 грн;
-з 17.07.25 до 17.02.25 (216 днів): із внесених 16.07.25 223,52 грн на тіло – 111,76 грн, на відсотки – 111,76 грн; 515,05 – 111,76 = 403,31 х 1 % = 4,03 х 216 = 870,48 грн.
Із зробленого судом розрахунку вбачається, що відповідач мав сплатити 8113,98 грн відсотків (315+216+1008+1840+190,08+841,68+2636,55+131,23+64,96+870,48), при цьому відповідач сплатив 8997,50 грн відсотків (2720,50+820,77+4534,16+810,31+111,76). Тобто переплата по відсотках становить 883,52 грн.
Суд зазначає, що вказана переплата повністю покриває борг за тілом кредиту, який становить 403,31 грн.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач повністю погасив заборгованість перед позивачем за договором про відкриття кредитної лінії № 1520-6162 від 03.03.2025.
У відповідності з вимогами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З урахуванням встановлених обставин, які підтверджують відсутність заборгованості відповідача за кредитним договором, суд відмовляє у задоволенні заявленого позову у зв’язку з необґрунтованістю вимог.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір залишається за позивачем.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 ЦК України, ст. 263-265, 279 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 30.06.2026.

Суддя         Руслан СТРУТИНСЬКИЙ