Єдиний унікальний номер 205/10042/25
Номер провадження2-о/205/82/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року  м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Дорошенко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Копич В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року представник заявника - адвокат Лагода О. А., звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просили суд становити факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по дату загибелі ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ОСОБА_2 з січня 2017 року проживала спільно однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_3 . Спочатку вони жили в м. Мирнограді Донецької області за місцем реєстрації чоловіка, а саме: АДРЕСА_1 , у квартирі що належить ОСОБА_3 . Вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, спільно виховували дитину заявниці - ОСОБА_4 , виконували права та обов`язки подружжя. У вересні 2024 року через збройну агресію з боку російської федерації та активні бойові дії заявниця з чоловіком виїхали з м. Мирноград до м. Дніпро, де проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_3 вступив до лав ЗСУ та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання військового обов`язку поблизу н.п. Олешня Суджанського району Курської області, про що ОСОБА_2 , як дружину загиблого, сповіщено ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, в особистій справі чоловік вказував заявницю членом своєї родини. Протягом кількох останніх років спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 заявниця фактично перебувала на утриманні свого чоловіка разом з дитиною. У період з 2013 по 2025 роки вона не працювала у зв`язку із доглядом за хворою матір`ю та отримувала компенсацію в розмірі, меншому прожиткового мінімуму за відповідний період. Дохід чоловіка, зокрема і військовослужбовця був постійним і основним джерелом засобів до існування протягом спільного проживання однією сім`єю заявниці з її чоловіком починаючи з 2017 року та по день смерті ОСОБА_3 . Останнім часом чоловік постійно перераховував кошти на картковий рахунок заявниці, що підтверджується випискою з її карткового рахунку. Встановлення вказаних фактів, зокрема проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, необхідно для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, отримання спадщини, отримання інших пільг, реалізації прав та законних інтересів як члена родини загиблого військовослужбовця. Інших осіб, які перебували на утриманні у загиблого ОСОБА_3 немає, його батьки померли, дітей, наскільки відомо заявниці, загиблий не мав. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 04 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження та витребувано докази.
21 липня 2025 року представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, подав до суду письмові пояснення (зареєстровано судом 22.07.2025), в яких зазначили, що показання свідків не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю, а факт спільного відпочинку, спільна присутність на святах, пересилання коштів на рахунок заявниці , самі по собі без доведення факту ведення спільного господарства, не можуть свідчити про те, що між ними склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Також зазначили, що заявницею не надано доказів, що вона є особою, яка має право на пенсію після загибелі ОСОБА_3 відповідно до ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В іншій частині зазначили посилання на норми матеріального права та позиції Верховного Суду з питань встановлення фактів проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, без зазначення конкретних обставин чи заперечень, що мають відношення до даної справи. Просили врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 задоволено заяву представника заявника про виклик свідка, постановлено викликати та допитати малолітнього свідка ОСОБА_4 відповідно до положень 232 ЦПК.
Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 09.10.2025.
Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року замінено у справі заінтересовану особу військову частину НОМЕР_2 на належну заінтересовану особу - військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року за заявою ОСОБА_2 викликано свідків для допиту в судовому засіданні та витребувано докази.
26 грудня 2025 року (зареєстровано в суді 29.12.2025) представником Міністерства оборони України подано клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №308/17634/23 (провадження №14-40цс25).
28 листопада 2025 року представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 , подав до суду письмові пояснення (зареєстровано судом 01.12.2025), за змістом аналогічні письмовим поясненням представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України. Просили врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Ухвалою суду від 21 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України, про зупинення провадження у справі. 
Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Також зазначила, що вони з ОСОБА_3 мали намір одружитись, однак через хворобу матері та війну, вони не встигли цього зробити. Проте, ОСОБА_5 у всіх документах зазначав її як свою дружину, а ОСОБА_4 - як свого сина. В подальшому, позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 189)
Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині письмових пояснень (п.2), наявне клопотання про розгляд справи без участі представника Міністерства оборони України. (а.с. 84) 
Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання явку свого представника не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи.
Представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині письмових пояснень (п.2), наявне клопотання про розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 . (а.с. 134) 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є рідним сином ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 є його вітчимом. Вони усі разом, однією сім`єю мешкали у квартирі ОСОБА_3 постійно. Також пояснив, що він отримав медаль за службу вітчима, яку вручили посмертно. ОСОБА_3 був присутній на похоронах бабусі - матері ОСОБА_2 , брав участь в їх організації, а до її смерті підтримував з нею дуже теплі родинні стосунки. 
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є близькою подругою родини ОСОБА_2 з 2001 року. ОСОБА_3 - це чоловік ОСОБА_2 , з яким вони разом проживали як одна сім`я в квартирі ОСОБА_3 . Вони проживали недалеко один від одного, тож її родина постійно спілкувалась з родиною ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , часто ходили один до одного в гості. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 робили разом ремонт, купували речі в кватиру, готували їжу разом, робили спільні закупи. Син ОСОБА_9 називав ОСОБА_8 батьком, у них були дуже теплі сімейні стосунки між собою. Забезпечував родину в основному ОСОБА_3 , ОСОБА_2 лише іноді підробляла в інтернеті. Щодо інших жінок у житті ОСОБА_3 їй нічого не відомо. 
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є сусідкою заявниці ОСОБА_2 по під`їзду з четвертого поверху за місцем реєстрації у м.Мирноград, а також давно знайома із ОСОБА_3 , приблизно дев`ять років тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зійшлись і почали проживати як чоловік та жінка у квартирі ОСОБА_3 , мали теплі стосунки. Чоловік ОСОБА_3 працював, син ОСОБА_2 називав його батьком, а заявниця не працювала, оскільки доглядала за своєю лежачою матір`ю. Після евакуації до м.Дніпра ОСОБА_3 одразу працевлаштувався, щоб забезпечувати родину. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у відносинах до смерті ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявниця ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с. 27, 146)
Згідно довідки №2 від 29.08.2024, засвідченої керівником ОСББ «Світлий_30» м. Мирноград та мешканцями будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , 18.03.1985 зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 03.11.2005. Разом із ним за вказаною адресою з січня 2017 року проживали однією сім`єю ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 (а.с. 21) 
За цією ж адресою ОСОБА_3 та син заявниці ОСОБА_4 стояли на обліку у Мирноградській Центральній міській лікарні, що підтверджується копіями медичних карт вказаних осіб. (а.с. 147)
ОСОБА_2 має статус внутрішньо переміщеної особи (ВПО), взята на облік ВПО Управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради, що підтверджується довідкою №1204-5003426902 від 02.09.2024. Як видно зі змісту вказаної довідки, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_2 зазначено за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 20)
Квартиру за вказаною адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 орендувала на підставі договору оренди квартири від 29.08.2024 разом ОСОБА_3 (23-24) 
Згідно довідки №06/1087-і від 10.06.2025 ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради та їй призначено компенсацію фізичним особам, що надають соціальні послуги за різні періоди з 16.07.2014 по 01.02.2025. (а.с. 22)
З виписки по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2025 по 05.06.2025, видно, що заявниця отримувала соціальну допомогу як ВПО, інших періодичних зарахувань, які б свідчили про постійний дохід, у даній виписці не відображено. Крім того, ОСОБА_2 отримувала періодичні зарахування грошових сум на власну картку від ОСОБА_3 (а.с. 11-19, 55-56)
Відповідно до відповіді з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів №2120557 від 11.12.2025 доходи ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2025 року складались з державної та соціальної матеріальної допомоги, соціальних та благодійних виплат. (а.с. 164-170)
Згідно з відомостями з реєстру застрахованих осіб, а також відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України, наданих Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області на виконання ухвали суду від 11.12.2025 про витребування доказів, за період з січня 2017 року по травень 2025 року ОСОБА_2 отримувала лише соціальні виплати, а ОСОБА_3 був працевлаштований на різних підприємствах та отримував доходи у виді заробітної плати, в тому числі з грудня 2024 року по травень 2025 року від військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_1 (а.с. 183-187, 201-209) 
У матеріалах справи також наявні фото копії скрінів листування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у месенджері, записка від ОСОБА_3 , адресована заявниці та її синові, а також спільні фото ОСОБА_2 з ОСОБА_3 (а.с. 32, 33-37, 57-63, 150) 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Олешня, Курської області, Російської Федерації, причина смерті - інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших видів вибухівки та уламків, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 901 від 20 травня 2025 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 38)
Сповіщенням сім`ї № 620 від 20.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 сповістив ОСОБА_2 про загибель чоловіка - солдата ОСОБА_3 , під час виконання військового обов`язку, в бою за Україну, її свободу та незалежність ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Олешня, Суджанського району, Курської області. (а.с. 39) 
Батьки ОСОБА_3 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 померли ІНФОРМАЦІЯ_5 та 06.07.2008, відповідно, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_6 та НОМЕР_7 . (а.с. 30-31)
Згідно з листом відділу ДРАЦС по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.11.2025 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - не виявлено. (а.с. 115)
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 був військовослужбовцем та загинув у травні 2025 року під час несення військової служби у лавах ЗСУ. За життя ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_2 та її сином однією сім`єю з 2017 року, спочатку у місті Мирноград Донецької області, а після повномасштабного вторгнення - у місті Дніпрі. ОСОБА_2 , хоча і була працездатною, однак у період сумісного проживання з ОСОБА_3 (з 2017 року) не працювала та не отримувала заробітну плату, а отримувала лише соціальну допомогу від держави. При цьому, ОСОБА_3 у цей період був офіційно працевлаштований, отримував заробітну плату з якої утримував свою цивільну дружину. 
Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки необхідно ОСОБА_2 для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, отримання спадщини, отримання інших пільг, реалізації прав та законних інтересів як члена родини загиблого військовослужбовця.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, щоодноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Частиною першою статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Разом із тим, відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно з ч. 1 ст. 263 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.
Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.
Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2017 року по 08 жовтня 2022 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витрати. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували.
Доказів, які б спростовували обставини спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Така позиція суду також узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 20 березня 2025 року у справі № 128/819/23 (провадження № 61-15299св24).
Крім того, за загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Питання призначення пенсії в разі втрати годувальника за загиблих/померлих військовослужбовців врегульоване Законом України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ст. 29 вказаного Закону пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби.
За змістом ч. 1 ст. 30 Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування 
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.01.2021 (справа №592/17552/18) підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
У даному випадку судом встановлено, що допомога, яка надавалася позивачу померлим чоловіком була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, що підтверджується наявними у справі доказами та показами допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили, що ОСОБА_3 утримував їхню родину та безпосередньо ОСОБА_2 . 
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав і для встановлення факту перебування ОСОБА_2 на утриманні померлого чоловіка.
При цьому, суд не приймає до уваги посилання представників заінтересованих сторін на більшість висновків про застосування норм права у подібних спірних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду, що наведені у письмових, оскільки висновки у цих справах і у даній справі, та встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Саме по собі посилання на справи з подібними правовідносинами, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом розгляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм процесуального права. При цьому, питання щодо подібних правовідносин вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи.
Підсумовуючи викладене у своїй сукупності, суд доходить висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про сторін по справі:
заявник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 ;
заінтересована особа Міністерство оборони України, ЄДРПОУ НОМЕР_11, адреса: АДРЕСА_6;
заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_5 ;
заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 .

Суддя Г.В. Дорошенко