Справа № 205/10396/25 
Провадження № 2/206/145/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра Сухоруков А.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:

Від представника позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява до відповідача ОСОБА_1 , в якій представник просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ?«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором N? 15189-07/2024 в розмірі 26100.00 грн., з яких:
- 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 8100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 12000.00 грн. - сума заборгованості за штрафом. 
За Договором позики N? 2319138 в розмірі 17274.20 грн., з яких:
-5800.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками;
-0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою;
-10778.20 грн. — сума заборгованості за пенею;
-679.18 грн. - комісія за надання Позики. 
За Кредитним договором N? 2433900 в розмірі 13236.16 грн., з яких:
-3920.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням;
-4976.16 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
-840.00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту;
-3500.00 грн. - сума заборгованості за неустойкою(штраф, пеня).
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 56610,36 грн.
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ
ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» понесені судові витрати.
І. Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 липня 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП » та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір N? 15189-07/2024.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 1.1. в. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
27.11.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу N? 27112024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає, (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийме належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу N? 27112024/2 від 27.11.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача - сумі 26100 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12000 грн. - сума заборгованості за штрафом.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
3 моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.11.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором N? 15189-07/2024 в розмірі 26100 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12000 грн. - сума заборгованості за штрафом.
Також, 21 серпня 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики N? 2319138.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу N? 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників N?43 від 21.02.2025 до Договору факторингу N? 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17274.2 грн., з яких: 5800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; 10778.2 грн. - сума заборгованості за пенею; 679.18 грн. - комісія за надання Позики.
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики N? 2319138 в розмірі 17274.2 грн., з яких: 5800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; 10778.2 грн. - сума заборгованості за пенею; 679.18 грн. - комісія за надання Позики.
Крім того, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір N? 2433900.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
27 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27112024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖН ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Права Вимоги до Боржників. вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 27 листопада 2024 року до Договору факторингу N? 27112024/1 від 27 листопада 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13236.16 грн., з яких: 3920 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4976.16 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 840.00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3500 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконай свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ ні на рахунки попереднього кредитора.
3 моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.11.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» за кредитним договором N? 2433900 в розмірі 13236.16 грн., з яких: 3920 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4976.16 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 840.00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3500 грн. - сума заборгованості за неустойкою(штраф, пеня) (а.с. 2-8).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача (а.с. 7).
Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про проведення судового засідання у відсутність відповідача та представника відповідача (а.с. 185).
Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає позовні вимоги Позивача є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач не згодний з твердженням Позивача стосовно укладення кредитних договорів №15189-07/2024, №2319138, №2319138 в електронній формі.
Саме на Позивача законом покладено обов`язок доказування обставин, на які він посилається у позовній заяві.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (Відповідача) або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).
Проте, докази використання чи накладення електронного підпису в матеріалах справи відсутні.
Зазначимо, що відповідні докази використання чи накладення електронного підпису в матеріалах справи відсутні. Додані ж до позову документи подані лише у вигляді сканованої копії та не містять електронних підписів кредитодавця та позичальника або будь-яких даних, які б свідчили про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення кредитних договорів Відповідачем. В даному випаду це лише текст, який складений Позивачем одноособово, а тому, в розрізі зазначених вище процесуальних норм стосовно достовірності доказів, дані документи мають бути визнані судом неналежними доказами укладання кредитних договорів.
Позивач не надає жодних доказів ідентифікації Відповідача у інформаційно-телекомунікаційних системах Первісних кредиторів при вході в особистий кабінет. Позивачем не надано жодного доказу направлення ідентифікаторів Відповідачеві (наприклад, довідки від мобільного оператора та/або направлення одноразового ідентифікатора на електронну пошту Відповідача та/або у будь-який інший належний спосіб), не надано доказів використання Відповідачем одноразових ідентифікаторів.
Аналізуючи текст вказаних кредитних договорів, відсутні будь-які вказівки на те, що вони був підписані Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, про який вказує Позивач.
Без належних доказів відправлення Відповідачу відповідного одноразового ідентифікатору за допомогою СМС-повідомлення та/або відправлення на електронну пошту, твердження Позивача, що про підписання кредитних договорів одноразовим ідентифікатором не несуть в собі безсумнівну правдивість таких даних та не слугують тією інформацією, яка може встановлювати об`єктивну істинність обставин вчинення товариством та/або його системою дій з надіслання Відповідачу ідентифікатора для реєстрації/входу в систему та для акцептування пропозиції укласти договір.
Так само не є належним доказом укладення кредитного договору надані Позивачем Паспорти споживчого кредиту до кожного з кредитних договорів, з огляду на наступне.
У наданих Паспортах споживчого кредиту зазначено, що інформація щодо обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконують свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Так само, у вказаних Паспортах споживчого кредиту вказано що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Отже, зазначені Паспорти споживчого містять узагальнену інформацію про умови кредитування та є лише інформаційною довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк (фінансова установа) зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
Позивачем не надано жодних первинних документів на підтвердження заявленої заборгованості за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138.
Долучені документи не містять інформації та доказів приналежності платіжної карти саме Відповідачу, а не іншій особі. Крім цього відсутня інформація, за якими нормами кредитних договорів відбувалось перерахування коштів на не ідентифіковані платіжні картки. Долучені довідки не є документом первинного бухгалтерського обліку, який би підтверджував факт переказу коштів на рахунок Відповідача. 
В свою чергу, розрахунки заборгованості, на які посилається Позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.
Розрахунки є виключно внутрішніми документами фінансової установи, підготовленими його працівниками, та відображають односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідача.
Вказані розрахунки заборгованості містять лише суму заборгованості (незмінну) та не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, сум погашення заборгованості, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Таким чином, будь-які твердження Позивача стосовно розміру заборгованості, погашення її (в разі наявності) мають бути підтверджені належними доказами.
Зокрема, розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування заборгованості та її розміру. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них.
В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
За умови відсутності відповідних доказів неможливо зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом Позивача та не був погоджений з Відповідачем.
Так само, жодних доказів на підтвердження отримання Відповідачем грошових коштів за договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138 Позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надав.
Отже, на обґрунтування заявлених позовних вимог, Позивачем надані копії кредитних договорів, складені ним розрахунки заборгованості за цими договорами, які, за умови відсутності інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку банках України» (виписки з особового рахунку клієнта та ін.), не можуть бути оцінені судом як належні і достатні докази в підтвердження факту наявності заборгованості у Відповідача та її розміру.
Отже, Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих Відповідачеві кредитів, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим.
На підтвердження наявності права вимоги до Відповідача Позивач додав до позовної заяви договори факторингу, укладені між ним та первісним кредитором. Водночас ці договори не містять інформації про кредитні договори, за якими передається право вимоги, не містять даних про особу-боржника, відомостей щодо суми заборгованості та інші необхідні відомості для такого виду договорів. Договори факторингу є рамковим, в їх тексті не визначено, які саме права вимоги передаються/відступаються на користь нового кредитора.
Крім того, Позивач надав документ «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024», «Реєстр боржників №43 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021», «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024». Проте, фактично ці надані суду документи не є витягами з реєстру боржників, оскільки є лише довідкою/листом, на якому Позивач надрукував певну інформацію, яка, на його думку, відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу. Іншими словами, зазначені документи є лише суб`єктивним твердженням Позивача, яке підлягає доведенню на загальних підставах. Так само ці документи не є копіями оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину.
Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138 надані Позивачем документ «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024», «Реєстр боржників №43 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021», «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024» зважаючи на те, що у цих витягах зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.
Отже, надані документи «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024», «Реєстр боржників №43 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021», «Реєстр боржників до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024» не є належним доказом наявності заборгованості, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлює реальне виконання чи невиконання кредитного договору боржником/відповідачем.
Водночас, за умовами укладеного договору про відступлення права вимоги передбачено, що клієнт зобов`язаний відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників. Однак таких реєстрів боржників Позивач до суду разом з позовною заявою не надав. Вказані документи є такими, що створені первісним кредитором та Позивачем, а тому зазначена у них інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає Позивач.
Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права.
Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Договір позики №2319138 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладений 21.08.2024, тобто майже через три роки після укладення договору факторингу (14.06.2021) між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Позивачем.
Отже, право вимоги до ОСОБА_1 у Позивача не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору могло би бути визначеним. Однак, жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 21.08 2024 буде укладено договір позики №2319138 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Однак, Позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення оплати (платіжні інструкції про перерахування коштів) Позивачем ціни продажу за відступлення права вимоги за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138, що є предметом спору даної справи, на користь Первісних кредиторів. Без належно здійсненої оплати ціни продажу за відступлення права вимоги за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138, підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру боржників жодним чином не підтверджують, що відступлення права вимоги до Позивача було виконано, а відтак останній не мав жодного права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2319138 до Відповідача.
Отже, Позивач є неналежною стороною по вказаній судовій справі.
В кредитних договорах Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена комісія, а тому положення вказаного кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (без зазначення переліку дій банка, які входять до її складу) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Враховуючи вищевикладене, умови договорів №2319138 від 21.08.2024, №2433900 від 24.07.2024, якими передбачено сплату комісійної винагороди за видачу кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією, задоволенню не підлягають.
Таким чином, нарахування Позивачем Відповідачу заборгованості за комісією за кредитним договором №2319138 від 21.08.2024, №2433900 від 24.07.2024 є безпідставним. У зв`язку із вищевикладеним, Відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», а відтак дана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Позивач вимагає стягнути з Відповідача неустойку у наступних розмірах: за договором №15189-07/2024 від 15.07.2024 в розмірі 12 000,00 грн.; за договором №2319138 від 21.08.2024 в розмірі 10 778.20 грн.; за договором №2433900 від 24.07.2024 в розмірі 3 500,00 грн. Відповідач заперечує проти нарахування неустойки.
Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. 
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.
Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином в зв`язку з введенням воєнного стану, боржників звільнено від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами, у тому числі кредитними.
Положення частини 2 стаття 625 ЦК України до Відповідача не можуть бути застосовані, а всі нараховані відсотки, інфляційні, у зв`язку із чим, Кредитор не мав право нараховувати штраф.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а Позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитними договорами в цей період, тому підстави для стягнення з Відповідача неустойки відсутні.
У зв`язку з чим просив в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити в повному обсязі (а.с. 105-114).
У свою чергу представник позивача подала до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив. ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав Позичальнику за допомогою засобів в`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання Кредитного договору.
Укладення Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Первісного кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Первісним кредитором правильності введення коду, направленого Первісним кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Первісного кредитора.
Тобто, верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Первісного кредитора (ІТС Первісного кредитора) та доступний, зокрема, через сайт Первісного кредитора та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Укладення Кредитного договору було здійснено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Первісного кредитора.
Позичальник здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Первісного кредитора, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.
Позичальник обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Позичальника, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Позичальник зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі - «електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Позичальника.
Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У заявці Позичальник зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Первісним кредитором рішення про надання кредиту.
Заповнюючи Заявку, Позичальник дає свою згоду на передачу Первісному кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором.
Первісний кредитор має право зателефонувати Позичальнику за телефонним номером, вказаним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей, які необхідні для прийняття рішення про надання кредиту.
Сторони дійшли згоди, що всі завершені дії в Особистому кабінеті в ІТС Первісного кредитора визнаються вчиненими Позичальником.
При заповненні форм заявки Позичальнику необхідно внести всі обов`язкові дані, включаючи ПІБ, ІНН, адресу, суму бажаного кредиту, реквізити банківської картки, номер мобільного телефону та ін.
На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на Сайті Первісного кредитора і формує Особистий кабінет Позичальника.
Приймаючи Заявку до розгляду, Первісний кредитор не приймає на себе зобов`язання надати кредит.
У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, Первісний кредитор робить Позичальнику в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, який містить усі істотні умови.
Позичальник може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції.
У випадку готовності Позичальника прийняти пропозицію (оферту), Позичальник натискає кнопку Згоди, після чого Позичальнику надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Позичальник має ввести у відповідне поле.
У момент введення коду на Сайті Первісного кредитора Позичальник направляє Первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду Кредитний договір вважається підписаним. Тобто, для укладання Кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони.
Саме у Договорі оферти Первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту.
У відповідності до умов Кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено.
Зауважуємо, що для укладення Кредитного договору в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті Первісного кредитора Позичальником ВЛАСНОРУЧ!
Таким чином, Кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить. Не спростування Відповідачем презумпції правомірності Кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення Кредитного договору, підлягають виконанню.
Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки Кредитний договір є дійсним та ніким не оскаржений.
Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим.
Отже, Позивачем доведено факт укладання Відповідачем Кредитного договору в електронній формі та підписання Кредитного договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.
Жодних застережень або зауважень зі сторони Відповідача, щодо неповного розуміння змісту Кредитного договору або незгоди з умовами Кредитного договору та/або додаткових угод (при їх наявності) під час їх підписання, до суду зі сторони Відповідача не надавалося. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов Кредитного договору у Відповідача була можливість відмовитися від підписання Кредитного договору, якою він НЕ СКОРИСТАВСЯ.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення Кредитного договору, на таких умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Інформація надана Відповідачу Первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена у чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора.
Отже, підписавши Кредитний договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. При укладенні Кредитного договору волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів Позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю, передбачену законодавством інформацію, перед укладанням Кредитного договору.
Отже, Кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів».
Щодо тверджень Відповідача, про ненадання Позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеними з Первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що Позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.
У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні договору.
Звертають увагу на те, що ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та Відповідач – ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація – є банківською таємницею.
Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
На підставі Договорів факторингів позивач одержав від попередніх кредиторів право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується вищезазначеними договорами факторингу та витягами з реєстрів боржників.
Щодо надання повних реєстрів боржників, повідомляємо, що вони носять в собі зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, в зв`язку з чим, весь реєстр надати Позивач не може. Але, для повного та об`єктивного дослідження доказів стосовно відступлення права вимоги до позовної заяви було долучено завірені належним чином витяги з реєстрів боржників.
На підставі вищенаведених фактів, які підтверджені доказовою базою встановлено, що позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до Відповідача. Щодо переходу майбутнього права вимоги, звертаємо увагу на те, що чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається Договором факторингу, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами боржників, які відповідно, можуть бути укладені після укладення Договору факторингу.
Наголошують на тому, що договори, укладені між Відповідачем та Первісними кредиторами, Договори факторингу, укладені між Первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у відзиві, як на підстави для відмови в задоволенні позовних вимог - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги (а.с. 119-130).
09.09.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни через систему «Електронний суд» надійшли заперечення (на відповідь на відзив). Позивачем до позовної заяви, а надалі і у відповіді на відзив не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по Кредитним договорам №15189-07/2024, №2319138, №2433900. У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи вказаних документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у Відповідача, так і встановити її розмір.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Зокрема, належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором/договором позики можуть бути виписки за картковими рахунками.
Первинним доказом може бути виписка з особового рахунка, пред`явлена разом з конкретною платіжною інструкцією, яка відображає перерахування кредитних коштів на виконання умов спірного кредитного договору.
Таким чином, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, кредитор зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. 
Надані Позивачем розрахунки заборгованості не підтверджені належними, в розумінні чинного законодавства, доказами, оскільки наявність або відсутність указаної Позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації.
Розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування заборгованості та її розміру.
Позивач не долучив належні розрахунки заборгованості за спірними кредитними договорами, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.
Надані Позивачем докази не відображають дійсної банківської операції щодо перерахування коштів Позивачем Відповідачу, оскільки відсутня будь-яка інформація від банку-емітента карткового рахунку, на який здійснювалось перерахування грошових коштів у відповідних розмірах, зокрема інформація про дійсного власника вказаного карткового рахунку.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком Позивача.

Позивачем не долучено жодних первинних документів, які би підтверджували перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у відповідних сумах, як кредитних, на виконання умов спірних кредитних договорів. Жодних первинних документів на підтвердження отримання Відповідачем грошових коштів за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900, користування Відповідачем кредитними коштами, Позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, разом з позовною заявою не надав.
Позивач, складаючи та подаючи до суду свою позовну заяву відносно Відповідача, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, повинен був одночасно із поданням позовної заяви надати усі відповідні належні докази (в даному випадку – первинні документи), що, в своїй сукупності, доводили б позовні вимоги, засвідчували б факт того, що Позивачем були перераховані грошові кошти Відповідачу в розмірі, що передбачений кредитним договором, а Відповідач, в свою чергу, ці кошти отримав.
Враховуючи викладене, неподання стороною Позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема первинних бухгалтерських документів, є підставою для вмотивованого висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені Позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях.
Жодних платіжних доручень з усіма відкритими цифрами (номер рахунку), який належить ОСОБА_1 , Позивач не надав.
Долучені лист №20250425-5 від 25.04.2025, платіжне доручення №37347235 від 24.07.2024 містять частково зашифрований номер платіжного засобу - НОМЕР_1 .
Доказів, які б свідчили про виконання Позивачем умов договорів по видачі кредитних коштів або доказів перерахунку коштів на картковий рахунок Відповідача Позивачем не надано, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Позивачем не було спростовано належними доказами заперечення Відповідача стосовно відступлення права вимоги з за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900, з огляду на наступне.
Щодо договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021: на момент укладення договору факторингу №14/06/21 в 2021 році ще не виникло зобов`язання між Первісним кредитором та Відповідачем за договором позики №2319138 від 21.08.2024, а тому підстави для стягнення заборгованості за цим договором відсутні. Щодо договорів факторингу №27112024/2 від 27.11.2024 та №27112024/1 від 27.11.2024: у матеріалах справи відсутній повний текст договорів факторингу, у зв`язку із чим неможливо визначити їх зміст; разом з договорами факторингу №27112024/2 від 27.11.2024 та №27112024/1 від 27.11.2024 не долучено акти прийому-передачі Документації, які є їх невід`ємними додатками; реєстри боржників не є копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину; договори є рамковими, їх предмет не індивідуалізовано належним чином; боржника не повідомили про відступлення прав вимоги.
При аналізі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 встановлено, що згідно п. 1.1 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб-боржників. Оскільки договором факторингу та додатковими угодами не передбачено перехід прав вимоги за грошовими вимогами, які виникнуть в майбутньому, суд першої інстанції вважає, що до Позивача право вимоги за кредитним договором №2319138 від 21.08.2024 не перейшло, а тому підстав для стягнення встановленої судом заборгованості не має.
Слід звернути увагу, що на момент укладення договору факторингу №14/06/21 в 2021 році ще не виникло зобов`язання між Первісним кредитором та Відповідачем, тобто у Первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням за кредитним договором, яке він міг би передати Позивачу на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.
Разом з тим, з аналізу вказаного договору факторингу вбачається, що право вимоги від Первісного кредитора перейшло до нового кредитора, починаючи ще 14.06.2021, а кредитний договір №2319138, укладений у серпні 2024 тобто через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.
З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у Первісного кредитора щодо Відповідача на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, не вказано.
Доводи сторони Позивача про те, що договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, а підставі якого Первісним кредитором було передано Позивачу право вимоги до Відповідача за кредитним договором №2319138 від 21.08.2024, був чинний на момент укладення вказаного кредитного договору, є необґрунтованими, оскільки додатковими угодами лише продовжувався строк дії договору факторингу, який укладений між Первісним кредитором та Позивачем, при цьому обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 додатковими угодами не змінений. Отже, по своїй суті це не є новим договором факторингу, а відтак не свідчить жодним чином про перехід до Позивача від Первісного кредитора права вимоги до Відповідача у даній справі за кредитним договором №2319138 від 21.08.2024.
Тобто, правовідносини за вказаним кредитним договором №2319138 від 21.08.2024 виникли значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином.
Отже, є всі підстави вважати, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» невизначені вимоги, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення вказаного договору факторингу не існувало. 
Стосовно кредитних договорів №15189-07/2024 від 15.07.2024 та №2433900 від 24.07.2024 зазначимо, що із вказаних копій договорів факторингу №27112024/2 від 27.11.2024 та №27112024/1 від 27.11.2024 так само неможливо встановити всіх істотних умов договору, тобто матеріали справи не містять належних та допустимих доказів переуступки прав вимоги, а, відтак, і права вимоги позивача до Відповідача.
Усі вищезазначені договори факторингу є рамковими, в їх тексті не визначено, які саме права вимоги передаються/відступаються на користь нового кредитора. Отже, надані вищевказані документи не є належними доказами наявності заборгованості, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлює реальне виконання чи невиконання кредитного договору боржником/відповідачем. Вказані документи є такими, що створені Первісним кредитором та Позивачем, а в подальшому наступними Клієнтами та Факторами за вищезгаданими договорами факторингу, а тому зазначена у них інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає Позивач.
Однак, аналізуючи вищевказані надані суду «Реєстри боржників», вважають, що фактично вони не є належним доказом відступлення прав вимоги, оскільки є лише довідкою/листом, на якому Позивач надрукував певну інформацію, яка, на його думку, відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком о договору факторингу. Іншими словами, зазначені документи є лише суб`єктивним твердженням Позивача, яке підлягає доведенню на загальних підставах. Так само ці документи не є копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. У цих документах зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.
Отже, надані вищевказані «Реєстри боржників» не є належними доказами наявності заборгованості за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлюють реальне виконання чи невиконання зазначених кредитних договорів боржником/відповідачем. Зазначена у них інформація, за умови відсутності первинних документів по кожному кредитному договору, на підставі яких вона складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає Позивач.
Позивачем не підтверджено факт відступлення права вимоги за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900, начебто укладених з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ». Враховуючи викладене, аналізуючи зазначені докази, зазначаємо, що Реєстри Боржників, які є невід`ємними частинами договорів факторингу, суду не надані.
Суду надані копії витягів з реєстрів боржників до договорів факторингу №27112024/2 від 27.11.2024, №14/06/21 від 14.06.2021, №27112024/1 від 27.11.2024, що суперечать умовам договорів факторингу та є недопустимими доказами, оскільки їх зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для Позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому такі докази не можуть бути взятими судом до уваги.
Додатково зазначимо, що в договорі факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 зазначено, що «Документацією» – є оригінали Кредитних договорів, платіжне доручення або інший документ, що підтверджує перерахування грошових коштів на рахунок з використанням картки, вказаної Боржником, та інші документи, які підтверджують наявність та дійсність у Клієнта Прав Вимоги до Позичальників, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до Позичальника щодо погашення боргу. Таким чином, в договорі факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 чітко визначений вичерпний перелік документів, які є необхідними для пред`явлення вимоги до Позичальника щодо погашення боргу. Згідно умов договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024, зазначені документи передаються через відповідний Акт прийому-передачі Документів – письмовий документ, який складається спільно Клієнтом та Фактором за формою, наведеною у Додатку №3 до договору факторингу, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Клієнта до Фактора на умовах договору. Зазначимо, відповідний чітко визначений договором факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 перелік документів та складений Акт прийому-передачі Документів у матеріалах справи відсутній.
Так, договором факторингу передбачений механізм передачі документації, зокрема передачі первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту перерахування коштів боржникам відповідно до умов кредитних договорів. У зв`язку з цим Позивач мав можливість самостійно отримати та надати судові докази, що стосується кредитного договору, виконання якого є предметом позову.
Таким чином, можна зробити висновок, що під час укладання договору факторингу Сторонами не було виконано своїх зобов`язань належним чином, а саме – Первісним кредитором не було передано Позивачу (Фактору) належні докази, що підтверджують факт перерахування грошових коштів Товариством та їх зарахування на картковий рахунок Боржника, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за всіма кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення Відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу, а також підтвердження отримання Відповідачем такого повідомлення. Таким чином, Позивачем не підтверджено факт відступлення права вимоги за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900.
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним Позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариство не набуло права вимагати від Відповідача сплати заборгованості за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20).
Отже, до Позивача не перейшло належним чином права вимоги відносно Відповідача за кредитними договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900, а відтак Позивач є неналежною стороною по даній справі та не має жодного права на стягнення на свою користь заборгованості з Відповідача.
Позивач пред`явив вимогу про стягнення боргу з ОСОБА_1 за договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900.
Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать про наявність волевиявлення Відповідача щодо укладення кредитних договорів, зокрема, шляхом використання одноразового ідентифікатора, оскільки відповідні докази відсутні, всі додані до заяви документи складені заявником одноособово.
Позивач належним чином та відповідними доказами не спростував доводи, викладені Відповідачем у своєму відзиву на позовну заяву.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу згідно вказаних спірних договорів.
Таким чином, надані Позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної Позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації.
За наявними розрахунками Позивача без первинних документів неможливо було перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі.
Окрім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним Позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариством не надані докази належного відступлення до Позивача від Первісних кредиторів прав вимоги відносно Відповідача за договорами №15189-07/2024, №2319138, №2433900.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують отримання Відповідачем кредитних коштів, користування ними, відсутні докази належного переходу права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 139-150).
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 10 липня 2025 року цивільну справу передано на розгляд до Самарського районного суду міста Дніпра (а.с. 85, 86).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра судді Нестеренко Т.В. від 19.08.2025 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а.с. 93).
29.08.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 96).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра судді Нестеренко Т.В. від 15.09.2025 клопотання представника відповідача задоволено (а.с. 100).
26.08.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 101).
29.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 105-114).
03.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 119-130).
29.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (а.с. 139-150).
08.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 163).
17.12.2025 згідно розпорядження керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпра № 246-р, у зв`язку з відрядженням судді нестеренко Т.В. до іншого суду, цивільну справу передано на повторний автоматизований розподіл судової справи, яким визначено суддю Сухорукова А.О. (а.с. 165). 
02.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 168).
31.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 173).
28.04.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тальчук Поліни Іллівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 178, 179).
04.05.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тальчук Поліни Іллівни про проведення судового засідання у відсутність відповідача та представника відповідача (а.с. 185).
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 15189-07/2024. Відповідно до умов договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 11.11.2024. Денна процентна ставка становить 1,50%. Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи реквізити платіжної картки № 5168-74хх-хххх92120 (а.с. 9-11).
Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек», 15.07.2024 на платіжну картку НОМЕР_1 перераховано 6000,00 грн. (а.с. 15). 
27 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27112024/2, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 16-19).
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 листопада 2024 року за договором факторингу № 27112024/2 від 27 листопада 2024 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» передало, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (а.с. 18).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 15189-07/2024 від 15.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складає: 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12000.00 грн. - сума заборгованості за штрафом (а.с. 20, 21).
24.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2433900. Відповідно до умов договору позичальнику надаються грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом. Сума кредиту 4000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів. Дата остаточного погашення кредиту 04.07.2025. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 16359,20 грн. Денна процентна ставка 1,19%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 12720,15 відсотків річних. Комісія за надання кредиту 920,00 грн., яка нараховується за ставкою 23,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються заставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту. Нараховані проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 15439,20 грн. Тип процентної ставки фіксована. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (а.с. 45-50).
Відповідно до платіжного доручення 37347235 ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» перерахувало ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 , 4000,00 грн. (а.с. 57). 
27 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27112024/1, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 62-64).
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 листопада 2024 року за договором факторингу № 27112024/1 від 27 листопада 2024 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» передало, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (а.с. 65).
21 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2025 року (а.с. 36).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 2319138 від 21.08.2024 за період з 21.02.2025 по 30.04.2025, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складає 17274,20 грн., з яких: 5800.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; 10778.20 грн. — сума заборгованості за пенею; 679.18 грн. - комісія за надання Позики (а.с. 39).
21.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2319138. За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Згідно умов зазначеного договору сума позики складає 5800,00 грн., строком на 30 днів, дата повернення позики 19.09.2024, зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,40% в день, процентної ставки за понадстрокове користування позикою 5,00% в день, пені 5,00% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 316,36%, орієнтовна загальна вартість позики 6496,00 грн. (а.с. 26-29).
14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 31-32). 
28 липня 2021 року, 13 червня 2022 року, 21 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» було укладено додаткові угоди №№ 2, 7, 48 до договору факторингу № 14/06/21 (а.с. 34, 35, 36). 
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників № 43 від 21 лютого 2025 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» прийняло реєстр боржників № 43 від 21 лютого 2025 року: загальна сума заборгованості складає 46358003,25 грн. (а.с. 37).
Відповідно до реєстру боржників № 43 до умов договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 5800.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16,82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 679.18 грн. - заборгованість по комісії за надання позики; 10778.20 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 38).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 2319138 від 21.08.2024 за період з 21.02.2025 по 30.04.2025, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», складає 17274,20 грн. з яких: 5800.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16,82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 679.18 грн. - заборгованість по комісії за надання позики; 10778.20 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 39).
ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 626 ЦК України визначено: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта), може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщенні пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акт- цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписанні сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпис одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 15 липня 2024 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Фінанс Груп» кредитний договір, 24 липня 2024 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» кредитний договір та 21 серпня 2024 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Фінанс Груп» кредитний договір.
Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на зазначених умовах. 
Що стосується доводів відповідача про бездоказовість належного укладення договорів, суд зауважує, що відповідач жодним чином не заперечувала укладення нею договорів та отримання нею грошових коштів на цими договорами. Інші доводи відповідача зводяться до формальної незгоди та неправильності на переконання відповідача в оформленні договірних відносин, що не спростовує їх дійсність.
Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитних договорів, за нею обраховується заборгованість за кредитним договором N? 15189-07/2024 в розмірі 26100.00 грн., за договором позики N? 2319138 в розмірі 17274.20 грн., за кредитним договором N? 2433900 в розмірі 13236.16 грн. Всього заборгованості за договорами у загальному розмірі: 56610,36 грн.
В той же час, відповідно до змісту ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до наданих суду копії договорів факторингу та витягів з реєстру боржників до позивача перейшло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором N? 15189-07/2024 в розмірі 26100.00 грн., за договором позики N? 2319138 в розмірі 17274.20 грн., за кредитним договором N? 2433900 в розмірі 13236.16 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначена сума заборгованості відповідачем не заперечувалась, у встановленому законом порядку не спростована.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитними договорами, а отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором N? 15189-07/2024, яка складається з: 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. За Договором позики N? 2319138, яка складається з: 5800.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 679.18 грн. - комісія за надання позики. За Кредитним договором N? 2433900, яка складається з: 3920.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4976.16 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 840.00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, пенею, неустойкою (штраф, пеня) суд погоджується з доводами відповідача та зазначає наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України 24.02.2024 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і діє на теперішній час.
Отже, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором N? 15189-07/2024 в сумі 12000.00 грн. - заборгованості за штрафом. За Договором позики N? 2319138 в сумі 10778.20 грн. - заборгованості за пенею. За Кредитним договором N? 2433900 в сумі 3500.00 грн. - заборгованості за неустойкою(штраф, пеня).
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN N? НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором N? 15189-07/2024 в розмірі 14100.00 грн., з яких: 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. За Договором позики N? 2319138 в розмірі 6496.00 грн., з яких: 5800.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16.82 грн. - сума заборгованості за відсотками; 679.18 грн. - комісія за надання позики. За Кредитним договором N? 2433900 в розмірі 9736.16 грн., з яких: 3920.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4976.16 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 840.00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту. Всього стягнути за договорами у загальному розмірі 30332 (тридцять тисяч триста тридцять дві) гривні 16 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN N? НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2026 року.

Суддя      А.О. Сухоруков