Дата документу 16.06.2026 Справа № 314/612/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 314/612/24 Головуючий у І інстанції: Кононенко І.О.
Провадження № 22-ц/807/633/26 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 червня 2026 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого: Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
Подліянової Г.С.,
секретар: Смокотіна В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Мамедова Ільгара Рауф огли на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про визначення місця проживання дітей та встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дітей,

У С Т А Н О В И Л А: 

У лютому 2024 року через підсистему «Електронний суд»  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Тивоненка Д.Р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про визначення місця проживання дітей та встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дітей.
В обґрунтування позову зазначено, що з 25.10.2014 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На час подання позовної заяви, у провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебувала справа про розірвання шлюбу між сторонами, рішення суд ще не ухвалив, сторони проживають окремо. 
18.12.2023 Вільнянський районний суд Запорізької області видав судовий наказ у справі № 314/5596/23 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На час подання позовної заяви, у провадженні того ж суду перебуває справа про перегляд і скасування вищевказаного судового наказу від 18.12.2023 у справі № 314/5596/23, рішення суд ще не ухвалив. 
Протягом останніх місяців спільні малолітні діти від шлюбу сторін: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ще до звернення  ОСОБА_2 до судуз заявою про видачу судового наказу позивач повідомив службі у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільради про необхідність відвідування  ОСОБА_2 з метою встановлення обставин, з ким проживають діти та скласти відповідний акт. 
Вказане підтверджується листами служби у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільради № 01-23/239 від 30.11.2023 та Служби (управління) у справах дітей ЗМР відділу по Олександрівському району № 05-08/1831 від 05.12.2023. 
Актом про відвідування сім`ї/особи № Ш-1 від 26.12.2023, складеним співробітниками служби у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільради за участю директора КУ «ЦИСП» та начальника освіти сільради, підтверджено, що 26.12.2023 комісія відвідала позивача з метою здійснення обстеження умов проживання неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 . Під час відвідування було з`ясовано, що є дитяча кімната. У дитячій кімнаті: двоярусне ліжко та ліжко для меншої дитини, дві парти, іграшки. На момент відвідування двоє дітей були присутні у позивача. Приготована їжа, діти виконували домашнє завдання з допомогою позивача. У наявності окремі дві спальні та кімната-студія. У дітей є окремі кімнати. У квартирі чисто, тепло. Зі слів позивача, на теперішній час діти з ним на лікарняному у зв`язку з простудним захворюванням. Діти забезпечені всім необхідним одягом, канцелярським приладдям, телевізором. Старший син на той час знаходився у матері. Діти веселі та активні.
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 26.12.2023, згідно з яким обстеження проведено за адресою: АДРЕСА_1 , житло розміщене на 1 поверсі двоповерхового будинку , складається із 3 кімнат, а саме: дитяча, спальна кімната дорослих, зала, кухня, санвузол, ванна. У житловому приміщенні дуже затишно, тепло, чисто, прибрано. Гарні умови для проживання та виховання малолітніх дітей. Діти забезпечені продуктами харчування у повному обсязі. Для дітей виділено окрему кімнату. В кімнаті в наявності спальне місце окреме для кожної дитини. Окрім того, у кімнаті наявні: стіл, стілець, іграшки за віком дітей. Діти забезпечені одягом для кожної пори року в повному обсязі. 
Отже, задовго до звернення  ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу, що на час подання позову переглядається, а також на час прийняття наказу і на час подання позову, двоє спільних дітей сторін проживають разом із батьком за вищезгаданою адресою.
Сторони проживають окремо одне від одного, точне місце проживання  ОСОБА_2 позивачу невідоме. Рішення про проживання разом з батьком двох спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спочатку було ухвалене за взаємною згодою сторін.
Саме позивач щодня бере активну участь у щоденному утриманні та вихованні спільних дітей сторін, у їх навчанні, розвитку, медичному забезпеченні.
Окрім того, позивач сплачує усі витрати, пов`язані з навчанням та утриманням дітей.
Проте, станом на дату звернення позивачем до суду з цим позовом, між сторонами продовжує існувати суперечка щодо визначення місця проживання дітей. Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання дітей за місцем проживання батька сторони не досягли. Так, мати забирає дітей на певний час, і категорично відмовляється їх повертати батькові. Позивач вважає, що дітям буде краще живати саме з ним.
Так, за період з 2021-2023 рр участь у лікуванні дітей, супроводженні на планові огляди до амбулаторії брали обоє батьків, у спілкуванні телефоном за їх стан здоров`я брали участь обоє батьків. 
На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здорові. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на диспансерному обліку у дитячого невролога з діагнозом епілепсія, дитина обстежена, і в повному обсязі приймає лікування. 
Таким чином, ОСОБА_1 батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей щодо забезпечення належного медичного догляду виконує, що підтверджено відповіддю КНП «Вільнянський ЦПМСД» Вільнянської міської ради № 136 від 30.01.2024. 
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , наданої керівництвом Гнаровської початкової школи Петро-Михайлівської сільської ради, Макар навчається у закладі з 2022 року. За час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина. Має високі досягнення у навчанні, на уроках уважний, зосереджений на навчальному матеріалі, бере активну участь у позаурочному житті класу. Дуже дружня, добра дитина, по-товариські відноситься до усіх дітей у класі. 
Згідно з характеристикою за вих № 02-11/12 від 01.02.2024, наданої керівництвом КЗ «МАТВІЇВСЬКА ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ САНАТОРНА ШКОЛАІНТЕРНАТ І-ІІІ СТУПЕНІВ» ЗОР, ОСОБА_5 протягом 2021-2022 рр навчався у першому та на початку другого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. Навчався в повну міру своїх сил, виявляв зацікавленість до навчання. Запам`ятовував швидко учбовий матеріал. Логічне мислення розвинене на достатньому рівні. Мав здібності до вивчення математики, я досліджую світ. На уроках завжди був уважний, активний. Мав добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставився сумлінно, дбайливо. Брав активну участь у громадському житті класу. Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний. Правила поведінки завжди свідомо виконував. Користувався повагою серед учнів. Мав багато друзів. 
Відповідно до характеристики, наданої керівництвом Гнаровської початкової школи Петро-Михайлівської сільської ради, ОСОБА_6 2017 р.н., з 2023 року навчається у Гнаровській початковій школі. За період навчання зарекомендував себе як здібний учень. Проявляє інтерес та зацікавленість до вивчення математики. Приймає участь у творчих конкурсах. У спілкуванні з однокласниками привітний, врівноважений. Проявляє повагу до старших. 
Згідно з відповіддю адміністрації Гнаровської початкової школи Петро-Михайлівської сільської ради за вих. № 21 від 02.02.2024 на адвокатський запит представника позивача, позивач приводив свого сина – ОСОБА_7 , до школи і забирав з навчального закладу з середини жовтня. Цікавився успіхами та досягненнями сина. Також звертався до класного керівника та спілкувався з ним стосовно успіхів у навчанні ОСОБА_7 .
ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Тивоненка Д.Р. зазначав, що з огляду на складну сімейну ситуацію, що склалася в родині ОСОБА_8 , та враховуючи той факт, що ОСОБА_2 забороняє бачитися з синами та брати участь у їхньому вихованні, ОСОБА_1 як батько трьох синів вважає за потрібне заявити вимогу про те, щоб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом з ним.
Також повідомляв суду про те, що під час телефонних розмов із синами, ще до моменту, коли вони почали жити з ним, діти розповідали батькові як скучили за ним і завжди питали про те, коли він зможе побачитися з ними; казали батьку, що хочуть живати з ним. Отже, синам не вистачало турботи та опіки батька. 
Позивач зазначав, що має стабільний щомісячний дохід, що підтверджується довідкою про доходи, а також значиться у ГУНП в Запорізькій області як цінний працівник, який наполегливо та професійно виконує свої обов`язки, що підтверджується характеристикою з місця роботи. 
Згідно з довідкою про доходи № 121 від 01.12.2023, позивач працевлаштований у ГУНП в Запорізькій області і за період з грудня 2022 до листопада 2023 року загальна сума доходу за винятком аліментів становить 667624,63 грн. 
Позивач не обізнаний про офіційне працевлаштування  ОСОБА_2 .
Оскільки батько має роботу та необхідний для утримання дітей дохід, житло, характеризуються позитивно, не стоїть на обліку у лікаря-нарколога/ психіатра, любить своїх дітей, на думку позивача, суд може визначити місце проживання усіх трьох синів із ним.
ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Тивоненка Д.Р. також зазначав, що якщо суд відмовить батьку у позові в частині визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним, то доцільно усунути йому перешкоди у спілкуванні з обома синами, які чиняться матір`ю. ОСОБА_2 обмежує у будь-яких формах спілкування дітей з батьком, у тому числі, забороняє їм бачитися. 
Посилаючись на означені обставини,  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Тивоненка Д.Р. просив суд:
визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не перешкоджати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїми синами: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У випадку відмови в задоволенні позовних вимог стосовно визначення місця проживання спільних малолітніх дітей сторін з позивачем, встановити ОСОБА_1 такий режим особистого спілкування з його синами: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : 
- за місцем постійного проживання дітей у м. Запоріжжі: з п`ятниці 19 год 00 хв до ранку 9 год 00 хв понеділка до досягнення дітьми 18 років (з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 19 год 00 хв п`ятниці за адресою її перебування та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 09 год 00 хв понеділка);
- за місцем постійного проживання матері - ОСОБА_2 , з понеділка 09 год 00 хв до вечора п`ятниці по 19 год 00 хв (з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 19 год 00 хв п`ятниці відповідного місяця за адресою її перебування та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 09 год 00 хв понеділка відповідного місяця; 
- спільний відпочинок позивача з дітьми влітку на тиждень кожного місяця (червень, липень, серпень) кожного року та під час канікул у дітей 
- спільний відпочинок позивача протягом тижня з дітьми під час щорічної відпустки позивача (червень, серпень, січень) до досягнення дітьми 18 років, якщо між батьками не досягнуто іншої домовленості, з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 10 год 00 хв узгодженого дня місяця за адресою її перебування та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 18 год 00 хв узгодженого дня місяця. 
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 : 
- за два дні до дня зустрічі позивача з дітьми за допомогою телефонного, поштового, електронного (Viber, Telegram, WhatsApp) зв`язку надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити за допомогою вищезазначених засобів зв`язку про це особисто позивача на наступний день з дня настання таких обставин; 
- не обмежувати батьку спілкування з дітьми, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного, відеозв`язку (у т.ч. Skype, Viber, Telegram, WhatsApp, FaceTime тощо) та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми (щоденно з 09 год 00 хв до 21 год 00 хв); 
- не обмежувати батьку спілкування зі своїми синами у навчальних закладах (шкільних та дошкільних) та закладах охорони здоров`я.
Також просив стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.
Рішенням від 11 грудня 2025 року Вільнянський районний суд Запорізької області позов задовольнив частково.
Установив порядок участі батька – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні та вихованні дітей, а саме синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення такого графіку побачень та зустрічей:
щороку в день народження дітей з 08 години до 15 години, 
дні шкільних канікул та державних свят з 14 години до 20 години за місцем фактичного проживання дітей у присутності матері та з урахуванням стану здоров`я та бажання дітей, за попередньою домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
У задоволенні решти вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду,  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Мамедова І.Р.о. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне встановлення обставин справи, просить повністю скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким установити такий графік побачень із дітьми:
-за місцем постійного проживання дітей у м. Запоріжжі: з п`ятниці 19 год 00 хв до ранку 9 год 00 хв понеділка до досягнення дітьми 18 років (з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 19 год 00 хв п`ятниці за адресою її перебування та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 09 год 00 хв понеділка);
-за місцем постійного проживання матері, ОСОБА_2 ,: з понеділка 09 год 00 хв до вечора п`ятниці по 19 год 00 хв (з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 19 год 00 хв п`ятниці відповідного місяця за адресою її перебування та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 09 год 00 хв понеділка відповідного місяця;
-спільний відпочинок позивача з дітьми влітку на тиждень кожного місяця (червень, липень, серпень) кожного року та під час канікул у дітей;
-спільний відпочинок позивача протягом тижня з дітьми під час щорічної відпустки позивача (червень, серпень, січень) до досягнення дітьми 18 років, якщо між батьками не досягнуто іншої домовленості, з обов`язком позивача забрати дітей від відповідача не пізніше 10 год 00 хв узгодженого дня місяця за адресою її перебування, та повернути їх відповідачу за цією ж адресою не пізніше 18 год 00 хв узгодженого дня місяця 
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,: 
-за два дні до дня зустрічі позивача з дітьми за допомогою телефонного, поштового, електронного (Viber, Telegram, WhatsApp) зв`язку надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити за допомогою вищезазначених засобів зв`язку про це особисто позивача на наступний день з дня настання таких обставин;
-не обмежувати спілкування батька з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного, відеозв`язку (у т.ч. Skype, Viber, Telegram, WhatsApp; FaceTime тощо) та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми (щоденно з 09 год 00 хв до 21 год 00 хв);
-не обмежувати спілкування батька зі своїми синами у навчальних закладах (шкільних та дошкільних) та закладах охорони здоров`я.
Також просить стягнути з відповідача судовий збір.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення керувався психологічним тиском представника відповідача, та самої ОСОБА_2 , а не доказами, наявними в матеріалах справи. 
На думку позивача, встановлений судом першої інстанції графік побачень виключно у присутності матері є фактичним обмеженням його батьківських прав. Таке рішення свідчить про порушення судом норм матеріального права, а саме ст. 141 СК України, що передбачає рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, та порушує ст. 151 СК України, згідно до якою батьки мають переважне право перед пішими особами на особисте виховання дитини. Встановлення обов`язкової присутності матері під час спілкування батька з дітьми без обґрунтованих на те підстав (за відсутності доказів небезпечної поведінки батька) нівелює саму суть виховного процесу та створює штучні бар`єри для зміцнення емоційного зв`язку між батьком та дітьми.
Суд надав перевагу суб`єктивному припущенню про нібито «неможливість визначення порядку спілкування» органом опіки та піклування, проте залишив поза увагою належні письмові докази (висновки та акти обстеження), яким підтверджено, що  ОСОБА_1 має належні житлово-побутові умови для перебування дітей та характеризується виключно позитивно, що є визначальним для встановлення графіку зустрічей без стороннього контролю.
У справі відсутні докази того, що особисте спілкування батька з дітьми загрожує їхньому життю чи здоров`ю, відсутні докази того, що він може завдати їм фізичної чи моральної шкоди або психічної травми. Позивач не зловживає ні алкогольними, ні наркотичними засобами, які могли б бути підставами для обмеження спілкування, не перебуває на обліку з психічними захворюваннями.
Натомість у матеріалах справи наявні акти відвідування та обстеження сім`ї та умов проживання, які, на противагу цьому, свідчать про активне бажання батька брати участь у виховані та розвитку дітей.
Установлення побачень батька з дітьми у присутності матері на постійній основі без визначення терміну його дії є фактичним обмеженням батьківських прав позивача, що прямо суперечить меті подову - забезпеченню повноцінної участі батька у вихованні та розвитку дітей. Запровадження безумовного та постійного контролю з боку матері нівелює виховну функцію батька та перетворює його право на спілкування у формальність. Такий підхід суперечить приписам ст. 151, 157 СК України, оскільки унеможливлює реалізацію особистих прав та обов`язків батька щодо виховання дитини в атмосфері взаємної довіри та вільного спілкування. 
Крім того, суд не врахував психологічного аспекту питання. Обов`язкова присутність матері під час спілкування може створювати додаткову напругу, перешкоджати налагодженню довірливих стосунків та позбавляти дітей можливості вільно взаємодіяти з батьком. Замість зміцнення родинних зв`язків, такий формат зустрічей фактично нівелює право дітей на особисте спілкування з батьком в атмосфері психологічного комфорту, що прямо суперечить найкращим інтересам дітей.
За твердженням позивача, ухваливши оскаржуване рішення, суд не вирішив спору по суті. Замість встановлення дієвого та незалежного порядку участі батька у вихованні дітей, суд створив умови, за яких кожна зустріч фактично поставлена у повну залежність від волі та присутності іншої сторони (матері). Враховуючи наявний тривалий конфлікт між батьками, встановлений порядок спілкування робить виконання рішення суду практично неможливим, що суперечить принципу правової визначеності. 
За відсутності будь-якої загрози для дітей з боку батька, вимога щодо обов`язкової присутності матері під час їхнього спілкування є надмірною та такою, що перешкоджає повноцінній взаємодії. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
15 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_2 – в особі представника – адвоката Батій Т.М. з викладенням реального розпорядку дня, станом здоров`я та графіку зайнятості дітей, який вона просить врахувати у разі зміни рішення з метою недопущення порушення інтересів дітей, зриву їхнього навчального та виховного процесу. У заяві зазначено, що малолітні діти постійно проживають разом із матір`ю у м. Запоріжжі.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також навчається в освітньому закладі за маршрутом Запоріжжя - Матвіївка. Час його зайнятості з понеділка до п`ятниці з 07:15 год до 14:17 год. Відвідує спортивну секцію боксу та кікбоксингу згідно з графіком: понеділок, середа та п`ятниця з 16:00 год до 18:00 год. 
Крім того, зазначені тренування відвідує також його брат ОСОБА_9 . 
З урахуванням віку та рівня розвитку ОСОБА_10 може висловлювати власну думку щодо бажання та часу проведення зустрічей із батьком. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в освітньому закладі за маршрутом Запоріжжя – Матвіївка. Час його зайнятості з понеділка до п`ятниці з 07:15 год до 14:17 год. Також він відвідує гурток навчання гри на фортепіано, щовівторка з 14:30 год до 15.30 год.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається онлайн за графіком: понеділок-п`ятниця 8.30 год - 11.30 год, додатково займається за шкільною програмою у понеділок, середу та п`ятницю з 15:30 год до 17:00 год. Щонеділі відвідує заняття з гри на сопілці з 10.00 год до 11.30 год.
Також ОСОБА_11 має медичний висновок спеціаліста, відповідно до якого йому встановлено діагноз, пов`язаний із симптоматичною епілепсією та парціальними нападами, що потребує постійного контролю з боку матері та своєчасного реагування у разі виникнення погіршення стану здоров`я. У зв`язку з цим, тривале перебування ОСОБА_11 окремо від матері на теперішній час є небажаним. 
Крім того, діти постійно проживають разом, мають тісний емоційний зв`язок між собою, тому доцільно організовувати їх зустрічі з батьком одночасно, без тривалого розлучення братів між собою.
З урахуванням навчального процесу, спортивних секцій, додаткових занять та інтересів дітей ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Батій Т.М. пропонує встановити такий порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми: 
-батько має право проводити час з дітьми кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 год до 15:00 год;
- під час шкільних канікул батько має право проводити час з дітьми щовівторка та щочетверга з 12:00 год до 18:00 год;
- у дні народження дітей батько має право на спілкування з ними з 10:00 год до 13:00 год; 
- під час кожної зустрічі обов`язково враховується бажання дітей, їх стан здоров`я, навчальне навантаження та інші обставини, які можуть впливати на можливість проведення зустрічі; 
- у разі виникнення непередбачуваних обставин (хвороба дитини, участь у навчальних або спортивних заходах, сімейні обставини тощо) сторони зобов`язуються завчасно узгодити іншу дату та час зустрічі;
Зустрічі здійснюються на території м. Запоріжжя та Запорізького району без вивезення дітей за межі області без попередньої письмової згоди матері. 
Враховуючи тривалу відсутність регулярного спілкування між батьком та дітьми, а також необхідність поступової адаптації дітей до відновлення такого спілкування, запропонований графік встановлюється строком на шість місяців як адаптаційний період з подальшим переглядом з урахуванням інтересів дітей, їх психологічного стану та результатів реалізації даного порядку спілкування. 
З огляду на зайнятість дітей у навчальному процесі, спортивних секціях та додаткових заняттях, проведення регулярних зустрічей у будні дні та неділю є недоцільним та таким, що може негативно впливати на звичний режим життя дітей.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник – адвокат Мамедов І.Р.о. наполягали на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні оскаржуваного рішення в частині визначення графіку спілкування з дітьми та ухваленні нового рішення про задоволення позову в частині визначення графіку спілкування з дітьми.
ОСОБА_2 та її представник – адвокат Батій Т.М. заперечували проти повного задоволення апеляційної скарги, однак, просили змінити визначений судом графік спілкування батька з дітьми з урахуванням графіку дітей.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи сторін та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що діти живуть окремо від батька більше року. За такий проміжок часу емоційний зв`язок дітей з батьком послабився, тому суд вважав, що під час зустрічей з батьком діти потребують стійкого середовища, відчуття захищеності, довіри та спокою, яке їм забезпечить присутність матері, з якою вони постійно живуть та їй довіряють.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність встановлення порядку побачень батька з дітьми, проте вважає, що визначений судом графік такого спілкування не відповідає якнайкращим інтересам самих дітей.
Так, суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечували сторони, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 25.10.2014. 
На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.02.2024 шлюб між сторонами розірваний. 
Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: 
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18.07.2017), 
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21.12.2018), 
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 06.02.2015).
Діти проживають разом з матір`ю. 
На теперішній час між батьками немає згоди щодо порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дітей.
З пояснень служби у справах дітей виконавчого комітету Перо-Михайлівської сільської ради суд першої інстанції встановив, що відповідно до акту обстеження служби у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради від 26.12.2023 за адресою проживання батька дітей: АДРЕСА_1 , умови проживання дітей гарні, забезпечені всім необхідним для виховання та розвитку.
Згідно з листом Запорізького міського центру соціальних служб від 27.06.2023 №1449/03-05 про надання інформації щодо родини ОСОБА_8 , суд встановив, що спеціалісти відділу соціальної роботи по Олександрівському району 11.06.2024 здійснили вихід з метою оцінки потреб родини за адресою проживання матері: АДРЕСА_2 . Діти забезпечені всім необхідним. Бесіда з хлопчиками ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , проводилась у присутності матері, але активної участі у спілкуванні вона не брала на відповіді дітей не впливала. Під час розмови хлопці поводилось природньо та невимушено. Проживають разом з матір`ю та зазначили, що змінювати місце проживання не налаштовані, однак проводити іноді час з батьком у нього вдома їм теж подобається. Макар зауважив, що хоче відвідувати батька лише за власною згодою. 
Відповідно до акту обстеження Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.02.2024, за адресою проживання матері дітей: АДРЕСА_2 , умови для проживання дітей належні, забезпечені всім необхідним для виховання та розвитку.
У зв`язку зі зміною місця проживання матері дітей за адресою: АДРЕСА_3 , до матеріалів справи долучено акт обстеження умов проживання спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 01.11.2024, згідно з яким для проживання дітей є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для розвитку, навчання та відпочинку дітей. Під час бесіди діти повідомили, що у них турботлива та добра мама, діти бажають проживати з мамою. 
Згідно з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району щодо розв`язання спору про місце проживання дітей, способи участі батька у вихованні, місце та час їх спілкування від 03.07.2024, комісія з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, враховуючи думку дітей та батьків, дійшла висновку про неможливість визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми того з батьків, хто проживає окремо.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося ЄСПЛ, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.
Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Згідно із статтею 141 Сімейного кодексуУкраїни (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Колегія суддів наголошує, що у справах, що виникають зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.
При вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між батьками дитини та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків.
Судам необхідно враховувати загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, надавати ретельну оцінку низці факторів, які залежно від обставин відповідної справи можуть відрізнятися.
При вирішенні питання щодо участі того з батьків, хто проживає окремо, у вихованні та спілкуванні з дитиною необхідно пам`ятати, що у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, у кожній конкретній справі суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.
Колегія суддів наголошує, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.
У цій справі встановлено, що між сторони існує спір щодо порядку участі батька у спілкуванні з неповнолітніми дітьми та у їх вихованні.
За змістом частини другої статті 159 СК України обумовлення побачень з дитиною присутністю іншої особи можливе лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини.
Також у цій справі встановлена наявність між сторонами неприязних відносин і конфліктів, що може негативно впливати на ставлення дітей до батька при проведенні його зустрічей з ними у присутності матері, та перешкоджати налагодженню їх спілкування.
Колегія суддів зауважує, що батько, який проживає окремо від своїх дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Водночас відновлення стосунків та емоційного контакту дитини з її батьком перебуває у площині належного виконання обома батьками своїх обов`язків з виховання дитини.
Визначаючи порядок побачень дітей з батьком у присутності матері, суд першої інстанції не врахував наявності конфлікту між батьками та неможливість сторін у справі самостійно дійти згоди щодо виховання синів, тому, за відсутності встановлених обставин, які свідчили б про небезпеку для дітей з боку батька, колегія суддів дійшла висновку про доцільність проведення побачень дітей з батьком без присутності матері.
На думку колегії суддів, такий порядок відповідатиме найкращим інтересам дітей, сприятиме формуванню емоційного зв`язку з батьком та зменшенню впливу на синів конфлікту між батьками.
У цій справі відсутні докази того, що особисте спілкування батька з дітьми загрожує їхньому життю чи здоров`ю, відсутні докази того, що він може завдати їм фізичної чи моральної шкоди або психічної травми, як і докази того, які могли б бути причиною для обмеження спілкування: що позивач зловживає алкогольними чи наркотичними засобами, або перебуває на обліку з психічними захворюваннями.
Натомість у матеріалах справи наявні акти відвідування та обстеження сім`ї та умов проживання, які свідчать про активне бажання батька брати участь у виховані та розвитку своїх дітей.
Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи характер відносин, які склались між батьками дітей, їх вік (11, 8 та 7 років), який є достатнім для того, щоб діти не потребували постійної уваги матері, а також принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, бажання батька брати участь у вихованні синів та часткову згоду матері на їх спілкування та проведення зустрічей, колегія суддів вважає за доцільне і таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей, установлення графіку побачень (спілкування) батька – ОСОБА_1 з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , таким чином: 
- кожної другої та четвертої суботи місяця та кожної першої та третьої неділі місяця з 12 (дванадцятої) години 00 хвилин до 18 (вісімнадцятої) години 00 хвилин без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дітей з можливістю відвідування культурних, освітніх та розважальних закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування, торгівельних центрів, парків тощо;
- спільний відпочинок батька з дітьми з обов`язковим погодженням з матір`ю дітей не менше, ніж за два тижні до початку відпочинку 7 (сім) днів – у період зимових шкільних канікул та 14 (чотирнадцять) днів – у період літніх шкільних канікул, за умови дотримання прав та інтересів дітей;
- щороку в день народження дітей з 10 (десятої) години 00 хвилин до 15 (п`ятнадцятої) години з урахуванням стану здоров`я та бажання дітей;
- щодня спілкування з дітьми за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей.
Колегія суддів зауважує, що з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, обставин життя батьків, сторони не позбавлені права змінити встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дітей у майбутньому для забезпечення їх найкращих інтересів.
Апеляційний суд звертає окрему увагу сторін, що для першочергового забезпечення інтересів малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , їх виховання у здоровій атмосфері любові та поваги до інших, як батько, так і мати мають докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, тому її слід частково задовольнити, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2025 року в частині визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дітьми – скасувати, та ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Мамедова Ільгара Рауф огли – задовольнити частково.
Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2025 року в частині визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дітьми – скасувати.
Ухвалити в цій частині нову постанову, якою:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дітей – задовольнити частково.
Установити графік побачень (спілкування) батька – ОСОБА_1 з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 : 
- кожної другої та четвертої суботи місяця та кожної першої та третьої неділі місяця з 12 (дванадцятої) години 00 хвилин до 18 (вісімнадцятої) години 00 хвилин без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дітей з можливістю відвідування культурних, освітніх та розважальних закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування, торгівельних центрів, парків тощо;
- спільний відпочинок батька з дітьми з обов`язковим погодженням з матір`ю дітей не менше, ніж за два тижні до початку відпочинку 7 (сім) днів – у період зимових шкільних канікул та 14 (чотирнадцять) днів – у період літніх шкільних канікул, за умови дотримання прав та інтересів дітей;
- щороку в день народження дітей з 10 (десятої) години 00 хвилин до 15 (п`ятнадцятої) години з урахуванням стану здоров`я та бажання дітей;
- щодня спілкування з дітьми за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей.
Решту позовних вимог щодо визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дітьми – залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 26 червня 2026 року.

Головуючий

Судді