Справа № 159/2937/26
Провадження № 2-о/159/126/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
з участю секретаря
судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), з участю заінтересованої особи - Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Волинська область, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4), про встановлення факту смерті особи, - 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. Заінтересованою особою зазначила Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бойове Генічеського району Херсонської області помер чоловік заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Після смерті чоловіка заявниця отримала свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 11.02.2026 року органом, який створений не у передбаченому законодавством України порядком, а саме - Генічеським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, та довідку про смерть від 06.02.2026 року серії 74 № 215126027/Г.
Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 року, Генічеський район Херсонської області, на території якого знаходиться с. Бойове, перебуває в окупації 24.02.2022 року.
Внаслідок збройної агресії РФ, заявниця перемістилася з постійного місця проживання в с. Бойове Генічеського району Херсонської області до м. Ковель Волинської області. Натомість, її чоловік - ОСОБА_4 лишився на тимчасово окупованій території. 
На думку заявника, на даний час отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 в органах ДРАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання є звернення до суду про встановленням факту смерті на тимчасово окупованій території. 
Встановлення факту смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та реалізації певних цивільних прав та обов`язків, зокрема спадкових.
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бойове Генічеського району Херсонської області.
Представник заявника - адвокат Гарбарчук Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності заявника та її представника. Заяву про встановлення юридичного факту просить задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання подав клопотання, згідно якого просить розгляд справи проводити у відсутності представника за наявними у справі доказами.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 06.08.2011 року Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Бойове Генічеського району Херсонської області, 06.08.2011 року уклав шлюб із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Саки Автономної республіки Крим. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище “ ОСОБА_6 ” .
Таким чином заявник є дружиною ОСОБА_4 .
З матеріалів заяви встановлено, що заявник ОСОБА_7 на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 755-5003599883 від 03.02.2025 року, а тому має право звертатись з даною заявою до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
З викладених в заяві обставин вбачається, що чоловік заявниці – ОСОБА_4 проживав в с. Бойове Генічеського району Херсонської області.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», с. Бойове Генічеського району Херсонської області є тимчасово окупованою територією.
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.
Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України.
За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.
Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі — Інструкція).
Відповідно до положень вказаної Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.
Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.
За приписами п. 5 вищевказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.
Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Крім цього, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. 
Судом встановлено, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років в с. Бойове Генічеського району Херсонської області, про що було видано свідоцтво про смерть, яке, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків.
Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті її чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України та є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов`язків.
Оскільки заявник ОСОБА_7 є громадянкою України, її чоловік ОСОБА_4 помер на території, яка є тимчасово окупованою, після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років в с. Бойове Генічеського району Херсонської області, який знайшов підтвердження в суді.
Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Таким чином, рішення у даній справі підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.10,12,27,77,81,263-265,315-317 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), з участю заінтересованої особи – Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Волинська область, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4), про встановлення факту смерті особи- задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Бойове Генічеського району Херсонської області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років в с. Бойове Генічеського району Херсонської області. 

Рішення підлягає до негайного виконання. 

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий 	П. Ю. БОЙЧУК