ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1713/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К. 
секретар судового засідання: Фісунов І.Л.
за участю представників сторін:
від позивача: Ковальов О.Р. - посвідчення АБ №054205 від 01.11.2024, витяг з ЄДР ; 
від відповідача: Заєць О.В. - довіреність №86/02-24 від 16.01.2026, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу 
до Пулинської селищної ради 
про стягнення 756 002,21 грн. 

Процесуальні дії у справі.
Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до суду з позовом про стягнення з Пулинської селищної ради 756 002,21 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.
Ухвалою від 02.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.02.2026.
15.01.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 33-37).
Ухвалою від 05.02.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 12.03.2026.
11.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 49-52).
Ухвалою від 12.03.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1713/25 до судового розгляду по суті на 14.04.2026.
Ухвалою від 14.04.2026 суд відклав розгляд справи на 30.04.2026.
30.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 67).
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою від 30.04.2026 суд відклав судове засідання для проведення судових дебатів на 14.05.2026.
У судовому засіданні 14.05.2026 суд оголосив скорочений текст рішення про задоволення позовних вимог.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Пулинської селищної ради 756 002,21 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.
В обґрунтування позовних вимог ДЕІ Поліського округу посилається на те, що комісією в ході розгляду звернення щодо зрізання дерев, проведено обстеження лісових насаджень на землях комунальної власності Пулинської територіальної громади. В результаті проведених заходів виявлений факт порушення природоохоронного законодавства, а саме: факт незаконної вирубки 23 дерев породи дуб невстановленими особами, внаслідок чого розмір шкоди, заподіяної лісу, становить 756 002,21 грн. Заподіяну шкоду відповідач має відшкодувати відповідно до положень частини другої статті 107 Лісового кодексу України.
Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 33-37) позовні вимоги заперечив. Звернув увагу, що відповідач не був залучений під час проведення обстежень та перевірок, а всі матеріали, на які посилається позивач, були сформовані в односторонньому порядку. Позивач не надав доказів, що встановлені ними обставини вирубки дерев було здійснено після 10.07.2022 - дати набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та після прийняття земельної ділянки у комунальну власність відповідача. Вважає, що відсутні обов`язкові умови, визначені ч. 2 ст. 107 Лісового кодексу України для покладення на відповідача відповідальності, а саме: наявність шкоди, заподіяної лісу, не наданому в користування та не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди. Звернув увагу, що позивачем у жодному з доданих до позову документів не наведено чітких меж земельної ділянки на якій здійснювався огляд та встановлено факт вирубки дерев, а лише визначено одну точку з орієнтовними координатами 50.586943, 28.208977. Також вважає, що позивачем не надано доказів знаходження лісу на земельній ділянці, на якій виявлено вирубку дерев та не надано доказів віднесення вказаної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення. Звернув увагу, що акт перевірки оформлений в неуніфікованій формі, затвердженій наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26.11.2019 №450, що додатково свідчить про відсутність доказів належного фіксування вирубки дерев.
У додаткових поясненнях (а.с. 49-52) позивач вказав, що залучення представників органів місцевого самоврядування під час перевірки фактів, викладених у зверненні, не є обов`язковою вимогою законодавства. Пояснив, що правопорушення у вигляді незаконної порубки дерев було виявлено 30.07.2024, про що складено відповідний акт обстеження, тобто, після набрання чинності ч. 2 ст. 107 Лісового Кодексу. Також вказав, що акт обстеження земельної ділянки не є уніфікованим документом згідно законодавства про здійснення заходів державного нагляду (контролю). Також, відповідно до Паспорту громади, який є у відкритому доступі на сайті Пулинської селищної ради, село Нарцизівка знаходиться в межах Пулинської селищної ради, що підтверджує, що порубка відбувалася саме на землях комунальної власності Пулинської селищної ради.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду звернення гр. ОСОБА_1 , яке надійшло на телефонну "гарячу лінію" Державної екологічної інспекції Поліського округу (далі Інспекція, позивач) від 19.08.2025 №П-91, стосовно порубки невідомими особами дубів на землях комунальної власності Пулинської ТГ, за селом Нарцизівка, Житомирського району Житомирської області, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу на вищевказаній земельній ділянці встановлено факт незаконної порубки 23 (двадцяти трьох) дерев породи дуб, за орієнтовними географічними координатами 50.586943, 28.208977.
Вказаний факт зафіксовано державними інспекторами охорони навколишнього природного середовища в Акті обстеження земельної ділянки та польових перелікових відомостях 26.08.2024 (а.с. 23 (на звороті), 55).
Заміри діаметрів пнів зрубаних дерев здійснювалися із застосуванням повіреної металевої мірної стрічки (рулетки) марки YT-7110 (паспорт повірки виданий 12.06.2024).
З метою підтвердження приналежності території, на якій виявлено порубку дерев, на адресу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Інспекцією надіслано відповідний запит від 14.07.2025 №4085/3.2-08 (а.с. 19 (на звороті).
У відповіді на вказаний запит Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області листом від 17.07.2025 було повідомлено про те, що згідно наявних матеріалів у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель, на земельній ділянці наявні лісові насадження, а також, дана земельна ділянка розташована за межами населених пунктів (а.с. 18 (на звороті)-19).
Працівниками Інспекції здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев проведено відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".
Розмір шкоди, заподіяний зеленим насадженням, незаконною порубкою дерев, складає 756 002,21 грн.
Як вказав позивач, з метою встановлення осіб, що здійснили порубку та вжиття передбачених законодавством заходів реагування Інспекцією скеровано відповідні листи на адресу Слідчого управління ГУПН в Житомирській області (лист від 29.08.2024 №4350/3/2-06) та Житомирській обласній прокуратурі (лист від 03.09.2024 №4454/3/2-06).
Листом від 10.07.2025 №150024-2025 ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області було повідомлено Інспекцію про те, що кримінальне провадження за №12024060460000240 від 17.08.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки дерев закрито 26.06.2025 у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину, та як наслідок, не встановлені будь-якій причетні особи (а.с. 14 (на звороті) - 18).
На підставі викладеного, Державною екологічною інспекцією Поліського округу 22.09.2025 було направлено претензію Пулинській селищній раді про відшкодуваення завданих збитків (а.с. 13-14).
У відповіді на претензію Пулинська селища рада вказала, що не вбачає правових підстав для добровільної сплати 756 002,21 грн та повідомила, що нею подано звернення до суду щодо оскарження передчасного закриття кримінального провадження №12024060000240.
З урахування наведеного позивач 27.12.2025 звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Згідно зі статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
За статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.
Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема ЛК України.
Відповідно до статті 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
За змістом пункту "ї" частини першої статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до приписів статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
За приписами статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Положеннями статті 11 цього Закону передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Своєю чергою, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
За змістом статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Водночас відповідно до підпункту 1 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.
Відповідно до статті 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
Предметом спору у цій справі є стягнення шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства.
З вище зазначених приписів законів, вбачається що органам місцевого самоврядування надають повноваження здійснювати контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Такі повноваження покладено на як безпосередньо на місцеві ради, так і передбачена можливість здійснювати їх через виконавчі органи, які створюються відповідними радами і підконтрольні та підзвітні їм.
У постанові від 06.05.2025 у справі №918/710/24, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звертав увагу на те, що ЛК України, зокрема частина друга статті 107 ЛК України, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз частини другої статті 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: - якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та - якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.
Як зазначалося вище, відповідальність місцевих рад за стан навколишнього природного середовища на своїй території також передбачена статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".
Як вбачається із матеріалів справи, на підставі акта обстеження лісових ділянок працівниками Державної екологічної інспекції Поліського округу встановлено факт заподіяння шкоди порубкою дерев на земельній ділянці комунальної власності Пулинської ТГ поблизу села Нарцизівка Житомирського району за орієнтованими географічними координатами 50.586943, 28.208977, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 1825481500:04:000:0084 (а.с. 23 (на звороті).
Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.
З метою вжиття заходів ідентифікації земельної ділянки, в межах повноважень, Державною екологічною інспекцією Поліського округу направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо категорії земель та цільового призначення земельних ділянок, де було виявлено порубку дерев (а.с. 19 (на звороті).
У листі від 17.07.2025 № 11-6-0.9-2681/2-25 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено про те, що інформація щодо сформованої земельної ділянки (за орієнтованими географічними координатами 50.586943, 28.208977, поблизу села Нарцизівка Житомирського району Житомирської області, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 1825481500:04:000:0084), зазначеною у викопіюванні до листа Інспекції - відсутня. Зазначено, що згідно наявних матеріалів у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель, на земельній ділянці наявні лісові насадження, а також, дана земельна ділянка розташована за межами населених пунктів (а.с. 18 (на звороті)-19).
Згідно Паспорту Громади, село Нарцизівка Відноситься до Пулинської селищної територіальної громади (а.с. 54).
З метою встановлення осіб, що здійснили порубку та вжиття передбачених законодавством заходів реагування Інспекцією скеровано відповідні листи на адресу Слідчого управління ГУПН в Житомирській області (лист від 29.08.2024 №4350/3/2-06) та Житомирській обласній прокуратурі (лист від 03.09.2024 №4454/3/2-06).
Листом від 10.07.2025 №150024-2025 ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області було повідомлено Інспекцію про те, що кримінальне провадження за №12024060460000240 від 17.08.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки дерев закрито 26.06.2025 у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину, та як наслідок, не встановлені будь-якій причетні особи (а.с. 15-18).
Таким чином, сукупність вказаних обставин, а саме: наявність шкоди, невстановлення осіб, винних у її заподіянні, розташування земельних ділянок на території Пулинської територіальної громади Житомирської області, відповідає умовам, які визначені у частині другій статті 107 ЛК України.
Частина друга статті 107 ЛК України, на підставі якої позивач звернувся до суду з позовом, не ставить настання відповідальності органу місцевого самоврядування за порушенням лісового законодавства у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної лісу, у залежність від того, чи спірні земельні ділянки належать до комунальної чи до державної власності. Зміст приписів цієї статті кореспондується із приписами статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" щодо покладення відповідальності на орган місцевого самоврядування, на території якого завдана шкода.
У постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у справі №918/1356/23 у подібних правовідносинах у контексті застосування статті 107 ЛК України також зазначено, що протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу. Вина відповідача презюмується та ним не спростована.
Суд, оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, враховує наявність завданої шкоди, обов`язок ради щодо контролю на своїй території за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища і фактичну бездіяльність щодо виконання такого обов`язку, а також взаємозв`язок вказаних обставин.
Щодо доводів відповідача про недоведеність його протиправної поведінки та вини, суд зазначає про те, що протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тоді як такі повноваження визначені нормами ст. 5, 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п.6 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не виконав свого обов`язку щодо забезпечення захисту лісу від незаконних рубок на території ради, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу. Відповідальність ради за встановлених у справі обставин прямо передбачена нормами ч.2 ст.107 ЛК України, де визначено обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду за наявності таких умов у їх сукупності - якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.
Також, суд зазначає, що на час розгляду справи судом особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені. Водночас, у разі встановлення осіб, винних в здійсненні порубки дерев на території Пулинської селищної ради, орган місцевого самоврядування може стягнути шкоду з цих осіб в повному обсязі в порядку регресу.
Перевіривши проведений позивачем розрахунок розміру заявленої до стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, суд встановив, що цей розрахунок був проведений відповідно до додатку №1 Порядку проведення індексації такс, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами", тобто в порядку, визначеному чинним законодавством. Розрахунок був здійснений з урахуванням кількості вирублених дерев та їх діаметру, встановлених в акті обстеження та у переліковій відомості (а.с. 23 (на звороті) - 55).
Судом враховується також, що відповідач не заперечував розмір визначеної позивачем та заявленої до стягнення у цій справі шкоди та не посилався на недотримання позивачем порядку проведення такого розрахунку.
Станом на момент вирішення даного спору матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем шкоди в сумі 756 002,21 грн.
Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Положеннями ст.ст.76, 77, 79, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування відповідачем шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, в сумі 756 002,21 грн є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі. Стягнення шкоди на користь держави має здійснюватись відповідно до приписів п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.69-1 БК України з розподілом до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Пулинської територіальної громади Житомирської області.

Судові витрати. 
Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Пулинської селищної ради (12001, Житомирський р-н, Житомирська обл., селище Пулини, вулиця Шевченка, будинок, 104, код ЄДРПОУ 04347172) шкоду завдану навколишньому природному середовищу в сумі 756 002,21 грн, які перерахувати на р/р (IBAN) UA488999980333139331000006775, код ЄДРПОУ 37976485, ГУК у Житомирській обл./ ТГ смт. Пулини 24062100, банк отримувача Казначейство України.

3. Стягнути з Пулинської селищної ради (12001, Житомирський р-н, Житомирська обл., селище Пулини, вулиця Шевченка, будинок, 104, код ЄДРПОУ 04347172) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Леха Качинського, будинок, 12а, код ЄДРПОУ 42163803): 9 072,03 грн. витрат зі сплати судового збору (на рахунок UA498201720343150004000081780, код ЄДРПОУ 42163803, МФО 820172, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повне рішення складено: 21.05.26 

Суддя Давидюк В.К. 

Відправити сторонам через "Електронний суд".