УХВАЛА

08 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 908/281/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Баранця О. М., Вронської Г. О., 

розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026
(головуючий - Дармін М. О., судді: Кощеєв І. М., Соп`яненко О. Ю.)

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Народний" 
до: 1. Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради;
2. Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради 
про стягнення заборгованості.
ВСТАНОВИВ:
1.  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Народний" (далі - ОСББ) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради (далі - Підприємство, скаржник) та Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (далі - Міська рада) про солідарне стягнення заборгованості в загальному розмірі 1 107 516,42 грн, з яких 837 106,40 грн - заборгованість по внесках та платежах співвласників ОСББ, 55 451,29 грн - 3% річних, 214 958,73 грн - інфляційні втрати.
2. Позов обґрунтовано тим, що в будинку № 11 по вул. Південноукраїнській у м. Запоріжжі розташоване нежитлове приміщення підвалу загальною площею 1073,20 кв.м., яке, на думку ОСББ, має статус комунальної власності та закріплене за Підприємством. ОСББ вважає, що відповідачі, як власники зазначеного приміщення, зобов`язані сплачувати внески на утримання будинку відповідно до рішень загальних зборів ОСББ. 
3. У ході розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог до 413 463,17 грн, з яких 304 802,40 грн - заборгованість по внесках та платежах за період з 01.08.2020 по 31.03.2025 (за площу підвалу 362,86 кв.м. за ставкою 15,00 грн за 1 кв.м.), 21 715,87 грн - 3% річних, 86 944,90 грн - інфляційні втрати.
4. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2025 у задоволенні позову відмовлено; повернуто ОСББ з Державного бюджету України суму 10 410,80 грн надмірно сплаченого судового збору.
5. Місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до акту прийняття-передачі об`єкта в управління з 01.08.2020 житловий будинок № 11 по вул. Південноукраїнській передано в управління ОСББ в цілому, а отже з цієї дати управління, утримання і використання спільного майна здійснює останній. Суд зазначив, що саме співвласник зобов`язаний сплачувати внески і платежі відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Суд встановив, що підвальні приміщення № VI, VII, VIII, X, XI з функціональним призначенням "комунально-побутове" є допоміжними та перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку, а не є окремими об`єктами комунальної власності. Суд послався на усталену практику Верховного Суду щодо розмежування допоміжних та нежитлових приміщень, зазначивши, що допоміжними є всі приміщення багатоквартирного будинку, крім тих, що з самого початку будувалися для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Суд також зазначив, що державна реєстрація права власності на будинок у цілому за Запорізькою міською радою не є підставою набуття права власності на окремі приміщення, а рішення виконкому від 27.06.2002 № 199/1 вичерпало свою дію фактом передачі будинку до комунальної власності, тому дійшов висновку, що ОСББ не доведено наявність у відповідачів обов`язку зі сплати внесків на утримання будинку.
6. 30.04.2026 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував, ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково, стягнув з Підприємства на користь ОСББ основний борг у загальній сумі 413 463,17 грн, з яких: заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у сумі 304 802,40 грн, 3% річних у сумі 21 715,87 грн, інфляційні втрати у сумі 86 944,90 грн.
7. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що захисна споруда цивільного захисту, розташована у житловому будинку № 11 по вул. Південноукраїнська у м. Запоріжжі є об`єктом цивільного захисту, та не може використовуватись інакше; мета його використання не може бути пов`язана із отриманням прибутку або іншої матеріальної та/чи економічної користі; дане приміщення використовується виключно з однією метою - захистом населення, мешканців будинку № 11 по вул. Південноукраїнській у м. Запоріжжі та прилеглих до нього будинків від озброєної агресії, пов`язаною з обстрілом території м. Запоріжжя засобами масового ураження; обов`язок утримання щодо найпростішого укриття (підвального приміщення), розташованого за вказаною адресою, зокрема, і щодо оплати внесків на управління багатоквартирним будинком, покладено на Підприємство; при цьому, хоча останній не є власником приміщення, а володіє ним відповідно до права господарського відання, він фактично наділений правами та обов`язками власника приміщення, зокрема, і обов`язком щодо оплати витрат по утриманню такого приміщення.
8. 19.05.2026 Підприємство надіслало до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати й залишити рішення суду першої інстанції в силі.
9. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.
10. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
11. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
12. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
13. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
14. Позов у цій справі подано у 2025 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028, 00 грн.
15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
16. Предметом позову у цій справі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог є стягнення 413 463,17 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 3 028,00 грн = 1 514 000, 00 грн).
17. Підприємство у касаційній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи й цитує норми частини другої статті 287 ГПК України, при цьому, конкретно не визначає підстави касаційного оскарження судового рішення.
18. Натомість норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
19. Скаржник у касаційній скарзі не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
20. Верховний Суд вивчив та проаналізував зміст оскаржуваного судового рішення, а також матеріали поданої касаційної скарги, не вбачає підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК, тому дійшов висновку, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
21. При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
22. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
23. Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 908/281/25 за касаційною скаргою Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді О. Баранець

Г. Вронська