ЄУН 177/3639/25
Провадження 2/193/229/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 травня 2026 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащука Д.А.,
за участю секретаря судового засідання Губи О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
16.01.2026 до Софіївського районного суду за підсудністю із Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом представника позивача Кириченко О.М., яка діє в інтересах ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до відповідача ОСОБА_1 згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2027890708_CARD від 09.12.2019 у розмірі 32828,84 грн та судові витрати.
В обґрунтування позову вказує, що 09.12.2019 між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2027890708. Відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 9737 грн., строком на 24 місяці з 09.12.2019 до 09.12.2021 включно зі сплатою процентів щомісячно в розмірі 0,01 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредит надається для придбання товару у продавця. Відповідач вимог вказаного Договору не виконав.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2027890708 від 09.12.2019 в розмірі 32828,84 грн., з яких 19400 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 13428,84 грн. - заборгованість по відсотках.
На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість згідно кредитного договору №2027890708_CARD від 09.12.2019 в розмірі 32828,84 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 8500,00 грн.
Ухвалою суду від 21.01.2026 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Просила зменшити витрати на правову допомогу через їх неспівмірність, а також відстрочити сплату заборгованості з огляду на скрутне матеріальне становище, зокрема через відсутність постійного місця роботи, що створює труднощі у сплаті заборгованості за кредитним договором.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 09.12.2019 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2027890708, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 9737 грн., строком на 24 місяці з 09.12.2019 до 09.12.2021 включно зі сплатою процентів щомісячно в розмірі 0,01 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на придбання товару у продавця ТО ТОВ Комфі Трейд КБ.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №2027890708 від 09.12.2019 підписаний відповідачем ОСОБА_1 власноруч.
Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ОТП БАНК» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що стверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 .
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед АТ «ОТП БАНК» за кредитним договором №2027890708_CARD від 09.12.2019 щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2027890708 від 09.12.2019 в сумі 32828,84 грн., з яких 19400,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13428,84 грн. - заборгованість по відсоткам.
08.09.2025 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було направлено ОСОБА_1 вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач набув право на стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.
Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором №2027890708 від 09.12.2019 в сумі 32828,84 грн.
Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу у розмірі 8500 грн, а саме: договір № 01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 (а.с.122-123), додаток№1 до Договору про надання правової (правничої допомоги) №01/05 від 01.05.2023 у якому визначено вартість послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року (а.с.124-125), Акт про надання правничої допомоги №2301-26 до договору про надання правової допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 (а.с.126).
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на складність справи, яка є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, зокрема те, що надання правової допомоги становила у складанні позовної заяви, та додатків до неї, та правовий аналіз адвокатом спірних правовідносин, необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8500,00 грн., який є завищеним.
За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., як такий, що відповідатиме принципу співмірності із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Частинами 1, 3, 4, 5 статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим .
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо .
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови .
Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні.
З огляду на матеріальне становище відповідача та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах у розмірі 8207,21 грн строком на 4 (чотири) місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повного погашення заборгованості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 11, 509, 512-514, 525-527, 530, 610, 611, 615, 1077, 1082 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-296, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» суму заборгованості за кредитним договором №2027890708_САRD від 09.12.2019 у розмірі 32828 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 84 копійки, з яких: 19400,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13428,84 грн – заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти частини вимог стягнення витрат на правничу допомогу -відмовити.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання цього рішення про стягнення заборгованості у розмірі 32828,84 гривні строком на 4 (чотири) місяці, встановивши щомісячну сплату рівними частинами у сумі 8207,21 гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повного погашення заборгованості.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду. 
Відомості про сторін у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», ЄДРПОУ 43115064, адреса: вул. Січових Стрільців, буд.9, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49001.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 07.05.2026.

Суддя Д.А.Кащук