Справа № 526/1237/26
Провадження № 2/526/1084/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

30 червня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Черкова В.Г.
з участю секретаря – Лопушняк Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№ 526/1237/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
28 квітня 2026 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 06855-10/2023, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн в кредит зі сплатою процентів за користування кредитом.
Вказує, що ТОВ «Аванс Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму, відповідач зі свого боку не виконав умов договору.
Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №29032024 від 29.03.2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 06855-10/2023 від 06.10.2023, що укладений між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем.
Зазначав, що сума заборгованості відповідача становить 150 000,00 грн., з них: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 15 000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 135 000,00 грн.
Таким чином, в поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 06855-10/2023 від 06.10.2023 в сумі 150 000,00 грн. на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн і витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Ухвалою від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. 
Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» копію ухвали про відкриття провадження отримав 30.04.2026, у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав, надав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн., тоді як у частині стягнення процентів у розмірі 135 000,00 грн, та витрат на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. категорично заперечує. Зазначає, що на момент укладення кредитного договору розраховував на можливість своєчасного виконання своїх зобов`язань, однак у подальшому його матеріальне становище суттєво погіршилося. Наголошує на тому, що не ухиляється від виконання зобов`язань умисно, разом з тим, розмір заявленої до стягнення суми є для нього не посильним та фактично ставить його та його родину у безвихідне становище. Крім того, на даний час він проходить військову службу. Відтак, з огляду на викладене та з урахуванням його заперечень просить позов ТОВ «ФК «Кредит Капітал» задовольнити частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 15 000,00 грн. 
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 06.10.2026 між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено Договір про надання фінансовго кредиту №06855-10/2023, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн в кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Відповідно до п.1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування.
Відповідно до пункту 1.6 договору, кредитні кошти надаються клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5375-41хх-хххх-3681 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Згідно із пунктом 3.3. договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом).
Згідно із пунктом 7.1. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Клієнтом зобов`язань за ним.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту № 06855-10/2023 від 06.10.2023 року ТзОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит в сумі 15 000,00 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, дата погашення кредиту 19.06.2024 року, тип процентної ставки -фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору. Загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 150 000,00 грн. 
Додатком №1 до зазначеного договору складено графік платежів, дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 29.09.2024 року, сума позики 15 000,00 грн., сума нарахованих процентів 135 000,00 грн., разом до оплати 150 000,00 грн., який також підписанний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора електронним підписом.
Згідно листа iPay.ua сервіс онлайн платежів за вих. № 3466_250630114446 від 30.06.2025 року вбачається, що між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 06.10.2023 року 01:15:01 на суму 15 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua -293155209 призначення платежу: Зачисление 15 000,00 грн. на картку НОМЕР_1 .
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Аванс Кредит» було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором, шляхом перерахунку коштів на зазначений картковий рахунок відповідача.
В подальшому між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу № 29032024 від 29.03.2024, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 06855-10/2023 від 06.10.2023, що укладений між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем.
Стороною позивача долучено доказ на підтвердження проведення плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №29032024 від 29.03.2024.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 06855-10/2023 від 06.10.2023 року в сумі 81 000,00 грн., з яких 15 000,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 66 000,00 грн.- заборгованість за відсотками.
Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Аванс Кредит» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 06855-10/2023 від 06.10.2023 року про надання фінансового кредиту, заборгованість відповідача становить 150 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000,00 грн., заборгованість за відсотками 135000,00 грн.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Аванс Кредит» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача перед ТОВ «Аванс Кредит», утворилась заборгованість.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №06855-10/2023 від 06.10.2023 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Аванс Кредит» Договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.
09.04.2026 року позивач направив відповідачу ОСОБА_1 претензію за №23542078 з вимогою погасити перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №06855-10/2023 від 06.10.2023 в сумі 150 000,00 грн. Проте зазначена вимога позивача залишена без реагування та задоволення.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 150 000,00 грн, в тому числі 15 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 135 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків.
Так, положеннями пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами частин першої, другої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).
Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
У відповідності до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року №675-VIII.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до положень частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону).
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту №06855-10/2023 від 06.10.2023 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
За змістом п. 7.13 договору, позичальник, зокрема, підписуючи цей Договір про укладення кредитного договору, підтвердив, що він ознайомився з Порядком інформування споживачів щодо послуг споживчого кредитування, які надаються ТОВ «Аванс Кредит», опублікованому на сайті , та погоджується з порядком інформування споживачів згідно умов вказаного Порядку , а також надав згоду Товариству на отримання комерційних електронних повідомлень у визначених Товариством обсягах та періодах їх надсилання.
У реквізитах підписантів кредитного договору зазначено, що позичальник підписав вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Враховуючи умови та зміст кредитного договору, його було укладено на сайті кредитодавця та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8851. 
Договір містить паспортні дані, податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу ОСОБА_1 . Доказів на спростування факту підписання відповідачем спірного договору до суду не надано.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом.
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші правові аспекти 
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Разом з тим, уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, фактично погодився зі всіма умовами такого договору.
На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.
Відповідач, відповідно до ст. 15 Закону «Про споживче кредитування», у випадку, якщо він вважав умови кредитування для себе неприйнятними мав змогу і після підписання кредитного договору відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору, та протягом ще 7 днів повернути кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.
Такі ж умови містяться й в самому договорі.
Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, суд вважає, що відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «Аванс Кредит», або відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору.
Проте, ОСОБА_1 цього не зробив, натомість понад два роки користується кредитними коштами, отриманими від позивача. 
Положеннями частини першої статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за №361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за №278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за №667/11010/14-ц.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит, що узгоджується з положеннями статті 517 ЦК України.
Як убачається з матеріалів справи, 29.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №29032024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 06855-10/2023 від 06.10.2023, що зокрема підтверджується витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу, актом приймання-передачі відповідного Реєстру боржників, платіжною інструкцією від 01.04.2024 про проведення оплати за договором факторингу.
Отже, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №06855-10/2023 від 06.10.2023.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором, до позивача по справі.
Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунки заборгованості не спростував, тому оскільки матеріали справи свідчать про невиконання позичальником ОСОБА_1 умов Договору №06855-10/2023 про надання фінансового кредиту від 06 жовтня 2023 року, відтак позов у частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту згідно вказаного договору у розмірі 15 000,00 грн., підлягає до задоволення.
Що стосується позову в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за сумою відсотків у розмірі 135 000,00 грн, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Так, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 за №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» приписано надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (тобто не банкам), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Як убачається із позовної заяви, змісту договору про надання фінасового кредиту №06855-10/2023 від 06.10.2023 та розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитними коштами нараховувалися з 06.10.2023 по 29.09.2024, по 375,00 грн, виходячи з відсоткової ставки 2,5 % на день.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для визначення розміру заборгованості за процентами за кредитним договором за період із 23.04.2024 до 20.08.2024 слід застосовувати процентну ставку - 1,5% на день, та в подальшому з 21.08.2024 по 29.09.2024 – 1% на день, тоді як застосований розмір процентної ставки 2,5% за весь період є таким, що суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 15 000,00 грн, відповідно із 06.10.2023 до 22.04.2024 (200 календарних днів) розмір процентів становить 375 грн., за день, із розрахунку (15 000 (тіло кредиту)/100*2.5 (денна процентна ставка)*200 (кількість днів), що становить 75 000,00 грн.
Відтак, розмір процентів за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 календарних днів) розмір процентів становить 225 грн., за день, із розрахунку (15 000 (тіло кредиту)/100*1.5 (денна процентна ставка)*120 (кількість днів), що становить 27 000,00 грн., 
Відповідно з 21.08.2024 по 29.09.2024 (40 календарних днів) розмір процентів становить 150 грн., за день, із розрахунку (15 000 (тіло кредиту)/100*1% (денна процентна ставка)*40 (кількість днів), що становить 6 000,00 грн.,
Таким чином, загальний розмір несплачених процентів складає 108 000,00 грн (75 000,00 +27 000,00 + 6 000,00) та саме така сума боргу за процентами підлягає стягненню із відповідача.
У решті позову в частині стягнення процентів суд відмовляє.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №06855-10/2023 про надання фінансового кредиту від 06.10.2023 у розмірі 123 000,00 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 123 000,00 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 662,40 грн, які він сплатив згідно платіжної інструкції №20402 від 07.04.2026 (а.с.6) 
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 82%) , що становить 2 183,17 грн.
Також, у позовній заяві позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.
Суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до матеріалів справи долучено наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; акт наданих послуг №260 до договору №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року, детальний опис від 10.04.2026 наданих послуг до акту № 260 за договором про надання правової (правничої допомоги) № 0107 від 01.07.2025; копію ордера №1381377.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог ( 82%) витрати на правничу допомогу, що складає 6 560, 00 грн., 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 06855-10/2023 від 06.10.2023 в розмірі 123 000 (сто двадцять три тисячі ) грн, 00 коп., з яких: 
-15 000 (п`ятнадцять тисяч ) грн. 00 коп. - заборгованість за сумою кредиту;
-108 000 (сто вісім тисяч ) грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками;
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; (код ЄДРПОУ 35234236) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 183,17 грн. та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6 560,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ: 35234236;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 . 
Повний текст рішення складено та підписано 30 червня 2026 року.

Головуючий: В. Г. Черков