ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 598/2129/25	Головуючий у 1-й інстанції 	
Провадження № 22-з/4817/29/26 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Гірського Б.О.
cуддів - Костіва О.З., Хоми М.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Томіко агро» - адвоката Майки Андрія Борисовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 598/2129/25 за апеляційною скаргою Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року у справі за позовом Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Томіко агро» про визнання укладеною додаткової угоди до договору про оренду землі,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ДСП «Надзбруччя-Агро» на користь ТОВ «Томіко агро» судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 20 000 грн.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 травня 2026 року апеляційну скаргу ДСП «Надзбруччя-Агро» - задоволено частково.
Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року - змінено, шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
В решті рішення суду залишено без змін.
22 травня 2026 року представник відповідача - адвокат Майка А.Б. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача витрати понесені на отримання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000 грн.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Так, представником відповідача — адвокатом Майкою А.Б. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції було надано: копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 23 грудня 2024 року; копію Акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 21 травня 2026 року.
Згідно копії Акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 21 травня 2026 року адвокат Майка А.Б. надав ТОВ «Томіко агро» наступні правничі послуги: 1) ознайомлення з матеріалами справи підготовка правової позиції, аналіз законодавства, судової практики, консультації, роз`яснення — 8 годин; 2) участь у судових засіданнях — 2 години; 3) підготовка інших процесуальних документів — 5 годин, що разом становить 15 000 грн.
Таким чином, судові витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23.
У постановах від 19 лютого 2022 року в справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Дослідивши заяву представника відповідача - адвоката Майки А.Б. про розподіл судових витрат, та вирішуючи чи є розмір витрат ТОВ “Томіко агро” на правничу допомогу обґрунтованим і пропорційним, беручи до увагу те, що апеляційну скаргу позивача у даній справ було задоволено частково, враховуючи характер правовідносин у цій справі та складність даної справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом відповідача послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості колегія суддів вважає, що відшкодуванню на користь ТОВ “Томіко агро” підлягають витрати на правову допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Томіко агро» - адвоката Майки Андрія Борисовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» (вул. Надзбруччя, 19 с. Романове Село Тернопільського району Тернопільської області, ЄДРПОУ 31973431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Томіко агро» (вул. Надії, 17 с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 42736257) 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. 
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 05 червня 2026 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.