Справа № 178/865/26

В И Р О К 

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 , 
розглянувши в залі суду в сел. Кринички в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду і виклику учасників, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12026046460000021 від 28 березня 2026 року за обвинуваченням : 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Суханівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, 

У С Т А Н О В И В: 

На підставі виконавчого листа, виданого 09 вересня 2021 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області по справі № 175/2979/21, ОСОБА_3 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітн іх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
Також, ОСОБА_3 , попереджений державним виконавцем про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від спати аліментів за невиконання рішення суду про стягнення аліментів. 
Однак, у подальшому ОСОБА_3 , будучи фізично здоровою, працездатною особою, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей, у супереч вимогам ст. 51 Конституції України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, участь в утриманні дитини не приймав, від виплати аліментів злісно ухилявся, за наступних обставин.
Так, встановлено, що ОСОБА_3 , на обліку у Криничанському управлінні Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, як безробітній не перебував. 
Також, у період з вересня 2025 по березень 2026 року ОСОБА_3 , не офіційно займається виконанням різноробочих робіт, отримуючи від цього дохід за їх виконання. 
Однак, державного виконавця про отриманий ним дохід вчасно не повідомив, жодної виплати в рахунок сплати аліментів не зробив, участі у вихованні дітей не приймав та ніякої допомоги не надавав. 
Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилявся від спати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого згідно довідки про заборгованість наданою Верхньодніпровським відділом державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 , у період часу з 01 вересня 2025 року по 31 березня 2026 року допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 63789,29 грн., що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів. 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). 
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. 
До обвинувального акту прокурором ОСОБА_8 долучено заяву, в якій зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. 
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу. 
Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 з яким він уклав договір. 
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне. 
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. 
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. 
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме - злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). 
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом. 
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. 
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). 
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. 
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі. 
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання. При цьому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. 
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,- 
У Х В А Л И В: 
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді у вигляді обмеження волі на строк ОДИН рік. 
У відповідності зі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити за умови, що він на протязі ОДНОГО року не скоїть нового злочину, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи. 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням вимог ст.394 КПК України. 
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:	  	ОСОБА_1