Номер провадження: 22-з/813/314/26 
Справа № 521/12947/22
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву адвоката Швеця Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмила Степанівна, про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмила Степанівна, в якій просив:
1) визнати недійсним договору позики, серія та номер 2156, укладений 01.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіної Л.С.;
2) визнати недійсним договір іпотеки, серія та номер 2157, укладений 01.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , номер запису про іпотеку: 42265162;
3) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №61470690 від 09.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіної Людмилою Степанівною, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності/довірчоі? власності: 44940351 про право власності ОСОБА_1 на квартиру: загальна площа (кв.м): 57.5, житлова площа (кв.м): 20.3, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1289232951101, номер об`єкта в РПВН 15284685.
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа – Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Л.С., про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію прав задоволено. Визнано недійсним договір позики, укладений 01.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіної Л.С., серія та номер 2156. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 01.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіної Л.С., серія та номер 2157 номер запису про іпотеку: 42265162. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №61470690 від 09.11.2021, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіної Л.С., на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності/довірчоі? власності: 44940351 про право власності ОСОБА_1 на квартиру: загальна площа (кв.м): 57.5, житлова площа (кв.м): 20.3, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1289232951101, номер об`єкта в РПВН 15284685.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року скасовано. Постановлено у справі нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Л.С., про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію прав відмовлено.
02 червня 2026 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Швеця О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
- 4 360,32 грн витрат на сплату судового збору; 
- 20 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Дана заява обґрунтована тим, що при ухвалені постанови суду не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме, понесених витрат на професійну правничу допомогу та пов`язаних зі сплатою судового збору.
09 червня 2026 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Поплавського Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
У вказаному клопотанні зазначено, що згідно п 1.1. Детельного опису робіт (послуг), фактично виконаних (наданих) за договором про надання правничої допомоги №12-Ф від 04.09.2025 та додатковою угодою №1 від 04.09.2025 у цивільний справі №521/12497/22 від 28.05.2026, обсяг наданих правничих послуг складає: підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року у цивільній справі №521/12497/22 (ознайомлення з матеріалами справи, збір необхідних доказів, аналіз судової практики, вчинення інших дій, необхідних для підготовки апеляційної скарги та її подачі до суду; п1.2. - участь у судових засіданнях під час розгляду справи Одеським апеляційним судом.нено увагу суду апеляційної інстанції, що апелянтом не додано жодних нових доказів до матеріалів справи.
Крім того з формулювання «інші дії, необхідні для підготовки апеляційної скарги та її подачі до суду» не можливо встановити, які саме дії вчинялися представником відповідача Андрусика О.Г.
Враховуючи не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, він вважає заявлені витрати в розмірі 20 800 грн - необґрунтованими, а тому витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 5 000 (п`ять) грн
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково з огляду на таке.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем у суді апеляційної інстанції в матеріалах справи наявні, а також надано до заяви наступні документи:
1) договір про надання правничої допомоги №12-Ф від 04 вересня 2025 року укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олександр Швець», відповідно до якого:
4.1. Гонорарні відносини регулюються окремою додатковою угодою до даного Договору.
4.2. За результатами надання правничої допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується сторонами. В акті вказується обсяг фактично наданої Адвокатським Бюро правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) та вартість наданої правничої допомоги.
4.3. Оплата за даним договором здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) не пізніше 10-ти днів з дати його складення. Відмова Клієнта від підписання акту приймання передачі, у разі повного фактичного виконання послуг, не звільняє Клієнта від оплати отриманих послуг.
2) акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) №1 від 28 травня 2026 року за договором про надання правничої допомоги №12-Ф від 04.09.2025, та з якого зокрема вбачається, що:
«2. Сторони підтверджують надання наступної правничої допомоги у справі №521/12497/22 під час розгляду Одеським апеляційним судом (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги):
2.1. Підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року у цивільній справі №521/12497/22 (ознайомлення з матеріалами справи, аналіз правових позицій сторін та наявних у справі доказів, збір необхідних доказів, аналіз судової практики, вчинення інших дій необхідних для підготовки апеляційної скарги та її подачі до суду);
2.2. Участь у судових засіданнях під час розгляду справи Одеським апеляційним судом
Загальна вартість наданої правничої допомоги є фіксованою та складає: 20800 грн.»
3) детальний опис робіт (послуг), фактично виконаних (наданих) від 28 травня 2026 року за договором про надання правничої допомоги №12-Ф від 04.09.2025 та додатковою угодою №1 від 04.09.2025р. у цивільній справі №521/12497/22, та з якого вбачається таке:
«1.Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №12-Ф від 04.09.2025р. та додаткової угоди №1 від 04.09.2025р. до договору про надання правничої допомоги №12-Ф від 04.09.2025р. Сторони погодили наступні види (обсяг) та вартість послуг, що фактично були надані Клієнту у справі №521/12497/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмила Степанівна, про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію прав, під час розгляду Одеським апеляційним судом:
1.1. Підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року у цивільній справі №521/12497/22 (ознайомлення з матеріалами справи, аналіз правових позицій сторін та наявних у справі доказів, збір необхідних доказів, аналіз судової практики, вчинення інших дій необхідних для підготовки апеляційної скарги та її подачі до суду);
1.2. Участь у судових засіданнях під час розгляду справи Одеським апеляційним судом
Загальна вартість наданої правничої допомоги є фіксованою та складає: 20800 грн.»
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру /гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
– має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
– з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій–п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі №910/615/14 (№910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі №910/11903/23.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що фактично на стадії апеляційного провадження адвокат Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року, заяву про усунення недоліків, брав участь у судових засіданнях, які відбулись 11 березня 2026 року та 27 травня 2026 року
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування адвокатських витрат у заявлені сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягає зменшенню та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, з урахуванням складності справи, строку розгляду справи, виконаних адвокатом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги
Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Апеляційним судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Так, судовий збір, що підлягав сплаті у суді першої інстанції становив 3358,4 грн.
Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір, що підлягає сплаті фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
А відтак належна сума судового збору за подання апеляційної скарги становила 4030,08 грн ((3358,4х150%)х0,8).
З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги на оскаржуване рішення ОСОБА_1 сплачено судовий збір у загальному розмірі 4360,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1.320468381.1 від 22.09.2026 року (том 3 а.с.237).
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2025 року скасовано. Постановлено у справі нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Л.С., про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію прав відмовлено.
Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а в задоволені позову відмовлено, тому колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4030,08 гривень.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Заяву адвоката Швеця Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмила Степанівна, про визнання недійсним договору позики, договору іпотеки, скасування рішення про держану реєстрацію права.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4030,08 (чотири тисячі тридцять гривень вісім копійок) гривень.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне найменування сторін.
Позивач – ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).
Відповідач – ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда