Справа 740/7450/25
2/729/420/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

"08" квітня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: 
судді Демченко Л.М., 
за участю секретаря Роєнко А.П., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №166704 від 08.01.2025 в розмірі 25 883,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом 45b477b4, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. З урахуванням викладеного, наявність електронного підпису Відповідача підтверджує його волевиявлення, згоду з умовами надання кредиту, а також факт належного інформування кредитодавцем у встановленій законом формі про всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів.
16.04.2025 первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 16042025, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить – 24 115,10 грн, яка складається з: 22 508,07 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7,03 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 800,00 грн - заборгованість по комісії; 800,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). При цьому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 315,10 грн., яка складається з 22 508,07 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7,03 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією 800,00 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи (судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання у якому просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Оскільки сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Встановлено, що 08.01.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №166704. За умовами даного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.38-41).
Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. П. 2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 25 883,00 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 21 998,33 для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №156783 від 12.10.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 2,22 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3882,45 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Відповідно до п.2.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Згідно із п.2.4 договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
П. 2.6 договору передбачено, що загальний строк кредитування за цим договором складає 273 днів з 08.01.2025 р. (дата надання кредиту) по 08.10.2025 р. Відповідно до п. 2.6.1 договору строк, на який надається кредит, встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 3 902,26 грн. Денна процентна ставка складає: 3 902,26 грн / 25 883,00 грн. / 273 днів * 100% = 0,0552%/день.
П.2.8 договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 49,70% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 29 785,26 грн.
Акцепт договору позичальником здійснено у формі одноразового ідентифікатора 45b477b4, що підтверджує факт підписання відповідачем вказаного договору.
Згідно інформації, наданої АТ «Універсал Банк», підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку НОМЕР_2 та, що 08.01.2025 року на вказану банківську карту надійшли грошові кошти у сумі 2,2 грн (а.с.90-91).
Вищевказані докази у своїй сукупності підтверджують факт часткового перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розмірі 2,2 грн.
Разом із тим, інша частина кредитних коштів була надана у спосіб, передбачений умовами договору, шляхом спрямування на погашення попередніх зобов`язань відповідача та сплату передбачених договором платежів.
Суд зазначає, що відповідно до умов кредитного договору №166704 від 08.01.2025 року надання кредитних коштів здійснювалось не виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, а й шляхом спрямування частини кредиту на погашення заборгованості позичальника за попереднім кредитним договором та на сплату передбачених договором платежів.
Такий спосіб надання кредиту прямо передбачений умовами договору, з якими відповідач погодився при його укладенні, та відповідає принципу свободи договору, визначеному ст. 627 ЦК України.
Факт спрямування частини кредитних коштів на погашення попередньої заборгованості (взаємозалік) свідчить про належне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань щодо надання кредиту, оскільки внаслідок таких дій відбулося припинення попереднього зобов`язання відповідача та виникнення нового грошового зобов`язання на умовах спірного договору.
Надана позивачем довідка про проведення взаємозаліку підтверджує припинення зобов`язань відповідача за попереднім кредитним договором у відповідній частині, що відповідає положенням ст. 601 ЦК України.
Суд враховує, що укладення нового кредитного договору із визначенням цільового спрямування кредитних коштів на погашення попередньої заборгованості свідчить про погодження сторонами такого способу виконання зобов`язання.
Отже, відсутність перерахування повної суми кредиту безпосередньо на рахунок відповідача не свідчить про ненадання кредиту, а лише відображає погоджений сторонами порядок його надання.
З довідки про проведення взаємозаліку від 03.11.2025 року № 3944/03-12, наданої ТОВ «ФК «Кредіплюс», вбачається, що було проведено взаємозалік зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів (№166704 від 08.01.2025 року та №156783 від 12.10.2024 року), сума перерахування на погашення заборгованості 21 998,33 грн.
Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості склала 24 115,10 грн, та складається з наступного: заборгованості по кредиту 22 508,07 грн; 7,03 грн заборгованість за нарахованими процентами; 800,00 грн заборгованість за нарахованою комісією; 800,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с.53-55).
Приписами ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
16.04.2025 між первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.6-8).
З наданих позивачем доказів убачається, що право вимоги за кредитним договором №166704 від 08.01.2025 року було відступлено позивачу на підставі договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 року.
Враховуючи, що відповідач не надав доказів спростування факту переходу права вимоги, суд приходить до висновку, що позивач є належним кредитором у даному зобов`язанні.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом у порядку та розмірах, визначених договором.
За змістом цих норм, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцю фактично отриману суму кредиту та сплатити нараховані проценти.
Отже, фактично отриманою сумою кредиту у даному випадку є як кошти, перераховані безпосередньо відповідачу, так і суми, спрямовані кредитодавцем на погашення попередніх зобов`язань відповідача за його згодою.
Розмір зобов`язання щодо повернення кредиту визначається умовами укладеного договору та сумою кредиту, наданою кредитодавцем у спосіб, погоджений сторонами.
При цьому абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання за кредитним договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, та обов`язкові умови, передбачені законодавством. Сторони можуть укласти змішаний договір, у якому застосовуються відповідні положення ЦК України щодо кредитних зобов`язань.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 800,00 грн, суд зазначає, що така комісія прямо передбачена умовами кредитного договору, з якими відповідач погодився при його укладенні.
Матеріали справи не містять доказів того, що вказана умова договору є несправедливою або такою, що порушує права споживача, а тому підстав для визнання її недійсною або для звільнення відповідача від обов`язку її сплати суд не вбачає.
Суд враховує, що відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема від сплати неустойки (штрафу, пені).
З огляду на те, що позивачем у розрахунку заборгованості включено штрафні санкції у розмірі 800,00 грн, однак позовні вимоги в цій частині не заявлені, а також з урахуванням вимог законодавства, суд приходить до висновку, що такі нарахування не підлягають стягненню.
Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, при цьому погодили усі його істотні умови. Відповідач прострочив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача, оскільки останній набув право вимоги за договором факторингу.
Суд враховує, що у розрахунку загальна заборгованість складається із кредиту, нарахованих процентів, комісії та штрафних санкцій, однак відповідно до позовної заяви позивач визначив ціну позову у розмірі 23 315,10 грн та заявив вимогу про стягнення саме цієї суми, яка включає лише тіло кредиту, нараховані проценти та комісію. Пеня (штрафні санкції) у позові не заявлялася і не підлягає стягненню. Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та дійшов висновку про їх задоволення у повному обсязі.
Для підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем ТОВ «Юніт Капітал» надані (в копіях) укладений із адвокатом Соломко О.В. договір про надання правової (правничої) допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, Акт прийому-передачі (наданих послуг) до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/09/2025 від 10 вересня 2025 року. Відповідно до наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» складає 7 000,00 гривень. Надання правничої допомоги ТОВ «Юніт Капітал» адвокатом Соломка О.В. підтверджується наданими доказами, а тому позивач ТОВ «Юніт Капітал» має право на відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу.
На підставі ст.ст. 137 і 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та у розмірі 7 000,00 гривень на професійну правничу допомогу.
На підставі ст. ст.526, 628, 639, 1054, 1055, 1077, 1078, керуючись ст. ст.12, 13, 76-78, 137, 141, 247, 258, 263-265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість у розмірі 23 315 (двадцять три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 10 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Найменування сторін: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163); відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , с-ще ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Демченко