КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м. Київ № 320/44632/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансагро-М" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування поставнови, 
в с т а н о в и в:
До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансагро-М" з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 23.05.2023 № 013333.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк, надана на адвокатський запит відповідачем інформація не мітить даних про те, коли працівникам, які проводили перевірку було видано службові посвідчення, а також про те, до якої дати відповідні посвідчення дійсні. Також, у відповіді на адвокатський запит позивача Укртрансбезпекою повідомлено, що запис про видачу сигнальних жезлів особам, які здійснювали перевірку 29.03.2023 транспортного засобу зроблена в Журналі видачі сигнальних дисків, проте, докази на підтвердження таких обставин не долучено, хоча, адвокатський запит від 12.04.2023 містив вимогу про надання підтверджуючих документів.
Також, позивач наголошує на тому, що наданий Графік щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на 2023 рік не містить дат відповідного погодження, що свідчить про відсутність такого погодження на момент проведення перевірки, оскільки з графіку неможливо встановити, коли таке погодження при цьому, що відсутність дат, власного ім`я та прізвища при зовнішньому погодженні, взагалі свідчить про відсутність погодження. Таким чином, КП «Центр організації дорожнього руху» не має повноважень на погодження Графіку щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на 2023 рік. При цьому, зазначений графік не містить інформації про його погодження саме службою автомобільних доріг.
Крім того, контролюючим органом не підтверджено того, що посадові особи, які здійснювали спірну перевірку мали достатній обсяг знань, з урахуванням особливостей конкретного регіону, місцевості, для належного здійснення оскаржуваної перевірки.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).
За позицією відповідача, за результатами здійснення котнролю, встановлено перевищення встановлених габаритно-вагових норм понад 30%, відповідальність за що, передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті на а/д Т1016, м. Київ (Бортничі), було проведено перевірку додержання вимог законодавства та габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Scania д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСАГРО-М». 
За його результатами контролю, відповідачем складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 354209, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079436 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0071257 від 29.03.2023. 
В подальшому, на підставі акта, 23.05.2023 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 013333, згідно із якою товариство має сплатити фінансову санкцію в розмірі 51000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом. 
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту, визначає Закон № 2344.
Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Приписами ст. 6 Закону № 2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
За ст. 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог ст. 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У ст. 8 Закону № 2344 зазначено, що автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення. … Автомобільні дороги місцевого значення поділяються на обласні та районні. До обласних автомобільних доріг належать автомобільні дороги, що з`єднують адміністративні центри Автономної Республіки Крим і областей з іншими населеними пунктами в межах Автономної Республіки Крим чи області та із залізничними станціями, аеропортами, річковими портами, пунктами пропуску через державний кордон, місцями відпочинку і не належать до доріг державного значення. До районних автомобільних доріг належать автомобільні дороги, що з`єднують адміністративні районні центри з іншими населеними пунктами, інші населені пункти між собою, з підприємствами, об`єктами культурного значення, іншими дорогами загального користування у межах району. Перелік доріг місцевого значення, у тому числі їх ділянок, що суміщаються з вулицями міст та інших населених пунктів, затверджують Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації один раз на три роки».
Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до положень абз. 2 п. 16 Порядку № 1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Згідно змісту п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.
Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.
Приписами ст. 33 Закону № 2344 визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У п. 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених 10.10.2001 постановою Кабінету Міністрів України № 1306, зазначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни – 23 т (державного значення); 11,5 т. (місцевого значення).
Приписами п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879).
Положеннями п. 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Відповідно до п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно із п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення
Як вже зазначалось вище, абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно акта № 354209 від 29.03.2023, транспортний засіб на а/д Т1016, м. Київ (Бортничі), марки Scania д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСАГРО-М», встановлено порушення п. 22.5 ПДР (перевозив щебінь згідно ТТН № 254721 від 29.03.2023) навантаження на звоєну вісь склало 32,95 т, при допустимому 23 т, перевищення склало 43%, загальна маса транспортного засобу склала 49,8 т, при дозволених 38 т, перевищення склало 31%. 
Також, відповідачем складено акт № 0071257 від 29.03.2023 про перевищення транспортним засобом вагових параментрів тадовідку № 0079436 від 29.03.2023, в якому зафіксовано результати вагового контролю.
Водночас, обставини перевищення транспортним засобом перевізника вагових норм встановлено за наслідками документального габаритно-вагового контролю в ході рейдової перевірки та зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю.
Суд зазначає, що позивач, як перевізник, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.
Натомість, в рамках спірних правовідносин, позивачем здійснено перевезення вантажу, при якому вага/навантеження на вісь транспортного засобу перевищувала допустимі вагові параметри.
Слід наголосити на тому, що позивачем іншого не доведено, як і не вказано на відсутність факту допущення відповідного порушення, які б спростовували результати габаритно-вагового контролю. При цьому, відповідні акти та довідку було підписано водієм транспортного засобу без зазначення зауважень та порушень процедури такого контролю чи процедури проведення перевірки. 
Тим більше, водієм під час складення актів та довідки не було вказано на наявність заперечень та вимог щодо проведення повторного габаритно-вагового контролю в ході рейдової перевірки.
Отже, позивачем не було обґрунтовано та доведено відсутність факту допущення порушення та протиправність оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарських санкцій. 
Також, суд зазначає, що саме по собі посилання на порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Таким чином, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Водночас, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Щодо процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Відтак, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Суд, аналізуючи доводи позовної заяви, покладені в основу позовних вимог, вважає, що вони фактично ґрунтуються на доводах щодо ненадання відповідачем повної та достовірної з відповідним документальним підтвердженням інформації на адвокатський запит представника позивача щодо проведення перевірк та наявності повноважень/оформлення її результатів, водночас, вказане не є предметом розгляду даного спору та не підтверджує відсутності у відповідача повноважень на проведення перевірки, при цьому, що за даних обставин, у інспекторів були наявні службові посвідчення, наявний запис про видачу особам, які здійснювали перевірку в Журналі видачі сигнальних дисків, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 000426 від 23.03.2023, щотижневий графік проведення рейдових перевірок.
Наведені позивачем обставини не впливають на суть вчиненого суб`єктом господарювання правопорушення.
Зазначення позивачем про ненадання відповідачем інформації про дату кінця дійсності службового посвідчення, не вказує на закінчення його дії станом на момент проведення перевірки та ґрунтується на припущеннях. Також, як і питання дослідження наявності всіх погоджень при затвердженні графіку роботи пункту вагового/габаритного контролю та компетенції посадових осіб, виходить за межі розгляду даного спору.
Так, посилання на дефекти в графіку або відсутність даних про видачу посвідчень/сигнальних дисків, не спростовують сам факт перевищення вагових норм, які зафіксовано відповідних приладом, та відсутність дати на графіку не робить автомобіль легшим, а суспільну небезпеку (руйнування доріг) меншою.
Ненадання відповіді на запит у повному обсязі не доводить автоматично, що документів або повноважень у інспекторів не існувало на момент перевірки, при цьому, позивач повинен надати мінімальні докази відсутності повноважень у таких осіб, а не лише посилатися на те, що відповідач не надіслав копії документів.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, в ході розгляду справи відповідачем підтверджено належним чином оформленими документами факт перевищення позивачем габаритно-вагових норм, що є складом правопорушення, за який абз. 17 ч. 1 ст. 60 Законом № 2344 передбачена відповідальність у вигляді штрафу. Посилання на окремі процедурні питання організації проведення перевірки та оформлення її результатів передусім не стосуються предмету даного спору та ґрунтуються на ненаданні підтверджуючих документів на адвокатський запит представника позивача, хоча це не спростовує їх наявність, та не впливають на зміст встановленого порушення, а відтак, не можуть бути підставою для скасування спірної постанови.
Таким чином, оскаржувана постанова, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до позивача було застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 51000 грн, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням обставин, що мали значення для її прийняття.
За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансагро-М" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування поставнови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.