ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №317/5121/25 Головуючий в 1 інст.Сакоян Д.І. 
Провадження №33/807/468/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останньої на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. 

Згідно з постановою суду, 30 вересня 2025 року о 00-30 годині на вул.Запорізький спуск, 7 у с-щі Відрадне Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TESLA, н.з. НОМЕР_2 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, та спеціального звукового сигналу, а також за допомогою гучномовця, в який неодноразово було подано команду автомобілю TESLA, н.з. НОМЕР_2 , яку проігнорувала. Даними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Крім того, 30 вересня 2025 року о 00-30 годині, на вул. Запорізький спуск, 7 у с-щі Відрадне Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TESLA, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотестер «Драгер» та в медичному закладі відмовилась. Даними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зупинка транспортного засобу під її керуванням працівниками поліції була незаконною, оскільки водію не було повідомлено конкретну причину зупинки, а рух у комендантську годину не є законною підставою для зупинки. 
Апелянт зазначає, що вона самостійно звернулася до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги» ЗОР 30 вересня 2025 року о 02:25 годні для проходження огляду, за результатами якого у неї ознак сп`яніння виявлено не було, однак суд першої інстанції безпідставно проігнорував зазначений доказ.
У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейськими зазначені такі ознаки сп`яніння: млява мова, різка зміна забарвлення обличчя. Проте наявний у матеріалах справи відеозапис чітко демонструє, що мова водія була енергійною та чіткою. У даній справі медичний висновок та відеозапис створюють непереборні сумніви у правдивості даних, викладених поліцейськими у протоколі.
Також, апелянт зазначає про те, що незалежно від того, чи погоджується особа з правопорушенням на місці його фіксації, її вина має бути доведена належними доказами, а не її згодою або мовчазним прийняттям. 
Тобто, сторона захисту оспорює законність самої вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння.
На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що оскільки вимога поліцейського була незаконною, вона не була зобов`язана її виконувати.

В судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Вертелецький М.О. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
24 квітня 2026 року захисник-адвокат Вертелецький М.О. подав на адресу апеляційного суду заяву про здійснення судового засідання та розгляд справи без участі захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Вертелецького М.О., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №468912 від 30 вересня 2025 року, з якого убачається, що 30 вересня 2025 року о 00-30 годині, на вул. Запорізький спуск, 7 у с-щі Відрадне водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TESLA, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотестер «Драгер» та в медичному закладі відмовилась у встановленому законодавством порядку, чим порушила п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останньою посвідчення водія НОМЕР_3 від 25 липня 2024 року;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою останньої на місці зупинки транспортного засобу;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2025 року;
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №468922 від 30 вересня 2025 року, з якого убачається, що 30 вересня 2025 року о 00-30 годині на вул. Запорізький спуск, 7 у с-щі Відрадне Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TESLA, н.з. НОМЕР_2 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, та спеціального звукового сигналу, а також за допомогою гучномовця, в який неодноразово було подано команду автомобілю TESLA, н.з. НОМЕР_2 , яку проігнорувала, чим порушила вимоги п. 2.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП; 
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Васильєва Д., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 30 вересня 2025 року о 00-30 годині на вул.Запорізький спуск, 7 у с-щі Відрадне було виявлено транспортний засіб TESLA, н.з. НОМЕР_2 , який рухався в комендантську годину. Ними було прийнято рішення щодо зупинки транспортного засобу з метою встановлення обставин стосовно пересування у комендантську годину, здійснювали зупинку транспортного засобу шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів, також із застосуванням спеціального звукового сигналу. На що водій транспортного засобу не відреагував, а навпаки почав тікати від наряду поліції. Після чого, наздогнавши транспортний засіб, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотестера «Drager» та у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відповів відмовою. Після чого на ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала. Пояснила, що у той день вона була у куми, їй зателефонувала мати та повідомила, що прокинулась дитина і хоче її бачити. Вона сіла в автомобіль і поїхала. Коли вона з`їхала на свою вулицю, то не бачила і не чула поліцейських. У цей час була комендантська година. Дата та час події зазначені у протоколі правильно. По вулиці Запорізький спуск у с-щі Відрадне вона керувала автомобілем TESLA. Зупинилась вона біля свого будинку. Після зупинки поліцейські пропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вона відмовилась пройти огляд, оскільки була твереза, принципово сказала, що огляд на стан сп`яніння проходити не буде. Перед тим, як сісти за кермо, вона не вживала нічого алкогольного. Також, вона поспішала додому. Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП їй вручили одразу. Вже після складання протоколу вона зайшла додому та побачила, що дитина вже спить. Вона вийшла на вулицю і після розмови з поліцейськими, які на той час ще залишались на місці події, поїхала в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння. В лікарню на огляд її возив сусід.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Вертелецький М.О. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. Пояснив, що ОСОБА_1 зупинила транспортний засіб через 3-5 хвилин. Вона не чула гучномовець поліцейських, бачила вдалині маячки. Спецзасоби до неї не застосовувались. ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом у дату, час та місці, що зазначені у протоколі. Після зупинки поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вона не бажала проходити огляд на місці, оскільки квапилась додому. Захисник не знає чи вживала ОСОБА_1 спиртні напої перед тим як сісти за кермо. 
Також, захисник просив закрити провадження з підстав, зазначених у запереченнях по справі про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2025 року.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась із порушенням ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Працівники поліції не повідомили водію конкретну причину зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів законність їх подальших вимог.
З рапортів поліцейського ОСОБА_2 видно, що формальною підставою для зупинки слугував рух транспортного засобу у комендантську годину. Працівники поліції не опитували ОСОБА_1 про причини руху транспортного засобу, підстави чи обставини, не складали протоколів про адміністративне правопорушення за порушення комендантської години.
Висновки поліцейських про наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння (млява мова, зміна забарвлення обличчя) є суб`єктивними та спростовуються відеозаписом події. На відео чітко чути, що мова водія є енергійною та чіткою, без ознак млявості. Об`єктивно оцінити колір обличчя у темну пору доби при нерегулярному освітленні ліхтарем також неможливо. Крім того, з відеозапису неможливо встановити наявність запаху алкоголю, таке сприйняття може бути суб`єктивним або маніпулятивним.
Відмова від проходження огляду на місці була викликана крайньою необхідністю – потребою терміново повернутися додому до малолітньої дитини, яка прокинулась та не могла заспокоїтись без матері, про що ОСОБА_1 телефоном повідомила бабуся. Вказане свідчить про відсутність умислу у ОСОБА_1 на приховування стану сп`яніння.
Того ж дня ОСОБА_1 самостійно звернулась до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги» ЗОР для проходження медичного огляду. Відповідно до висновку від 30.09.2025 огляд було проведено о 02 год. 25 хв., тобто в межах встановленого ч. 5 ст. 266 КУпАП двохгодинного строку з моменту виявлення підстав для огляду. За результатами огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Вказаний медичний висновок повністю спростовує припущення поліцейських про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та доводить відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що зупинка транспортного засобу під її керуванням працівниками поліції була незаконною, оскільки водію не було повідомлено конкретну причину зупинки, а рух у комендантську годину не є законною підставою для зупинки, є безпідставними з огляду на таке.
Указом Президента № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений. При введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану, як комендантська година. Відповідно до абз. 1, 2 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. 
Так як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом під час комендантської години, у працівників поліції були законні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів водія. 
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення її огляду, оскільки остання не відмовлялась від проведення такого огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
З наявного в справі відеозапису убачається, що працівниками поліції було виявлено транспортний засіб TESLA, н.з. НОМЕР_2 , який рухався в комендантську годину. Ними було прийнято рішення щодо зупинки транспортного засобу з метою встановлення обставин стосовно пересування у комендантську годину, водієві подавались сигнали про зупинку транспортного засобу шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів, також із застосуванням спеціального звукового сигналу. На це водій транспортного засобу не реагував, а навпаки почав тікати від працівників поліції, у наслідок чого останні вимушені були здійснювати переслідування автомобіля до його зупинки. При зупинці транспортного засобу, під час спілкування з водієм, яким виявилася ОСОБА_1 , у працівників поліції виникла підозра про її перебування в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою технічного пристрою Драгер, на що ОСОБА_1 зазначила про те, що вживала алкогольні напої, спочатку погодилася пройти огляд, але в подальшому, після роз`яснення їй працівниками поліції наслідків проходження такого огляду та відмови від огляду, зазначила, що проходити огляд не буде як за допомогою технічного приладу, так і в медичному закладі, оскільки їй завтра на роботу. 
Працівником поліції зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснені її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Надалі зафіксовано процедуру складання адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 працівниками поліції, ознайомлення з їх змістом ОСОБА_1 , підпис документів.
Отже, зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що ОСОБА_1 в категоричній формі зазначила працівникам поліції про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою, так і в медичному закладі у лікаря-нарколога, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 обґрунтовано було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події, згідно з яким, ОСОБА_1 не заперечувала, а навпаки підтвердила факт вживання нею алкогольних напоїв, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порушень з боку поліцейських не убачається. Останні повідомили   ОСОБА_3 причину зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 зазначала про те, що вона бачила сині та червоні проблискові маячки, проте звукового сигналу не чула, оскільки в салоні її автомобіля дуже гучно грала музика. Працівники поліції повідомили, що ведеться відеозапис, а після виявлення у ОСОБА_1 певних ознак алкогольного сп`яніння також повідомили про це. Викладене і стало підставою для висловлення поліцейськими пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що повністю узгоджується з вимогами закону. 
Так, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21, п.76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2025 року у справі № 990SCGC/9/25).
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В цьому випадку ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції, не є переконливою та спростовується вищевказаними доказами, в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому, як вже зазначено вище, зафіксовано, що ОСОБА_1 чітко та категорично висловила працівникам поліції свою позицію щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вчинення    ОСОБА_4  інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи. 
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не впливають на законність постанови суду першої інстанції та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.
Те, що ОСОБА_1 самостійно пройшла огляд на стан сп`яніння та такого стану у неї не виявлено, згідно з висновком лікаря №495 від 30 вересня 2025 року, який складений 30 вересня 2025 року, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 317/5121/25