Справа № 712/15420/24
Провадження № 1-кп/712/315/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючий   ОСОБА_1 
секретар   ОСОБА_2 
за участю:
прокурора   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого   ОСОБА_6 
захисника   ОСОБА_7 
представника потерпілого (адвоката)  ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 12024250000000423 від 29.10.2024 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця см. Черкаси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого слюсарем у ТОВ «АЙМАКС - АВТО» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 03.11.2024 близько 21 години 05 хвилин, керуючи автомобілем «Tesla Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Черкаси по проїзній частині вулиці Хрещатик, зі сторони вулиці Байди Вишневецького в напрямку вулиці Михайла Грушевського, на пішохідному переході, поблизу перехрестя з вулицею Святотроїцька, в порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рухався зі швидкістю 98…105 км/год., що значно перевищувало допустиму швидкість руху транспортних засобів у межах населеного пункту, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, продовжив рух керованого ним транспортного засобу, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Хрещатик в межах пішохідного переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження внаслідок, яких загинув на місці пригоди. 
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Tesla Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, згідно з висновком експерта № 681/24-23 від 27.11.2024, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 . 
В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 03.11.2024 близько 21 год. 00 хв. керував автомобілем та рухався по вулиці Хрещатик у місті Черкаси. Поблизу перехрестя з вулицею Святотроїцька, він побачив пішохода, який, за його словами, раптово почав перебігати проїзну частину дороги. Обвинувачений зазначив, що освітлення на вулиці було недостатнім, оскільки вуличні ліхтарі практично не працювали. Крім того, дорожнє покриття було мокрим, був туман. За його словами, після виявлення пішохода він намагався уникнути зіткнення та різко повернув кермо праворуч, щоб запобігти заносу транспортного засобу, однак уникнути наїзду на потерпілого не вдалося, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Через перевищення швидкості, його автомобіль доїхав до наступного перехрестя, а потім він розвернувся та повернувся на місце пригоди, оскільки хотів надати допомогу потерпілому. На місці пригоди були люди, він залишився до приїзду поліції та швидкої допомоги. В скоєному щиро розкаюється та додав, що добровільно відшкодував завдану шкоду. Крім того, просив вибачення у потерпілої.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла претензій до ОСОБА_6 не має. Просила призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, а саме із застосуванням положень ст. 75 КК України, про що свідчить нотаріально завірена заява.
Представник потерпілого просив суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі. Зазначивши, що обвинуваченим відшкодовано завдані збитки.
Крім повного визнання свої вини, вина  ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:
- даними протоколу огляду місця події від 03.11.2024 з таблицею зображень, відповідно до якого, було оглянуто та встановлено слідову картину дорожньо-транспортної пригоди у м. Черкаси на перехресті вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик;
- даними висновку судово-медичної експертизи № 03-01/1253 від 29.11.2024 ОСОБА_9 , відповідно до якого причиною смерті є сполучена травма голови, тулуба та кінцівок, яка в своєму перебігу п супроводжувалась ушкодженнями життєво важливих органів. Зазначена сполучена травма представлена у вигляді травми голови з саднами та синцем на голові, крововиливом в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні, багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під м`які мозкові оболонки, переломом нижньої щелепи; травми тулуба з саднами на тулубі, переломами ребер зліва, двобічним гемотораксом, забоєм обох легень, розривами лівої легені, розривами серця, печінки, селезінки, шлунку, обох нирок, гемоперитонеумом; травми кінцівок з синцями, саднами та ранами на кінцівках, переломами обох плечових кісток, лівої ліктьової кістки, обох кісток лівої гомілки. Вказана сполучена травма виникла від дії тупих предметів можливо в час та за обставин, дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої зазначені у фабулі постанови про призначення експертизи та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Між вказаною сполученою травмою та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок;
- даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/15702-ТР від 04.12.2024, відповідно до якого на підошві кросівка на праву ногу виявлено три сліди зсуву (тертя). На підошві та верхній частині кросівка на праву ногу виявлено п`ять слідів зсуву І (тертя). Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами близько 70x80 мм, виявленого на поверхні каблучної частини низу підошви кросівка на праву ногу, і розташований під кутом близько 25° відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до заднього зовнішнього зрізу підошви взуття. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами близько 42x6 мм, виявленого на внутрішній бічній поверхні підошви кросівка на праву ногу, розташований під кутом близько 20° відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до заднього нижнього зрізу підошви. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами близько 30x10 мм, виявленого на внутрішній бічній поверхні підошви кросівка на праву ногу, розташований паралельно відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до заднього зрізу підошви. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами 85x95 мм, виявленого на поверхні підметкової частини низу підошви кросівка на ліву ногу, розташований під кутами від 90° до 120° відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до заднього зовнішнього зрізу підошви взуття. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами 90x110 мм, виявленого на поверхні підметкової частини низу підошви кросівка на ліву ногу, розташований під кутами від 60° до 80° відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до переднього зовнішнього зрізу підошви взуття. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами 70x30 мм, виявленого на поверхні каблучної частини низу підошви кросівка на ліву ногу, розташований під кутом близько 140° відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до переднього заднього зрізу підошви взуття. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами близько 85x48 мм, виявленого на внутрішній бічній поверхні підошви кросівка на ліву ногу, розташований під кутами від 65° до 90° повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до нижнього зрізу підошви. Напрямок утворення сліду зсуву (тертя) розмірами близько 110x25 мм, виявленого на зовнішній бічній поверхні підошви кросівка на ліву ногу, розташований під кутом близько 1400  відносно повздовжньої вісі підошви взуття і направлений до попереднього нижнього зрізу підошви взуття;
- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № СТ/357Е-24 від 11.11.2024, відповідно до якого, до моменту ДТП деталі рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи автомобіля «Tesla Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувавали у технічно справному стані. Оскільки на одну вісь (передню) встановлені шини різних розмірів, що не відповідає вимогам п. 31.4.5. г) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транснортного засобу заборонялася. Водій автомобіля Tesla Model 3, р.н. НОМЕР_2 міг виявити дані несправності шляхом огляду транспортного засобу перед виїздом;
- даними висновку експерта № 681/24-23 від 27.11.2024 судової авто-технічної експертизи відповідно до якої, при проїзді електроопори табло пішоходного переходу, швидкість руху автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , складала приблизно 98... 105 км/год. 2. Час руху пішохода ОСОБА_9 , з моменту виходу на проїзну частину вул. Хрещатик до моменту наїзду, складав приблизно 1,233 с. 3. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля Tesla Model З, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.4; 18.1 Правил дорожнього руху України. 4. У даній дорожній обстановці, пішохід ОСОБА_9 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 14.4.б) Правил дорожнього руху України. 5. У момент виходу пішохода ОСОБА_9 на пішохідний перехід, водій автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мав би технічну можливість уникнути на нього наїзду шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при дозволеній швидкості руху 50 км/год. 6. У даній дорожній обстановці, в причинному зв язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України.
- даними протоколу про зняття показань з технічних приладів від 05.11.2024, відповідно до якого, зняті показання, а саме, відеозапис з відеореєстратора, який було записано на диск для лазерних систем зчитування;
- даними протоколу огляду відеозапису від 05.11.2024, відповідно до якого, на відеозаписі встановлено, що відеоінформація яка становить інтерес, розпочинається з 22:04:50 год, саме в цей час потрапляє пішохід ОСОБА_9 , який наближається до пішохідного переходу та розпочинає перетинати проїзну частину вул. Хрещатик з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- даними протоколу слідчого експерименту від 05.11.2024 зі схемою та фототаблицею за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого, встановлено місце виявлення та виходу пішохода на проїзну частину, з якого краю рухався автомобіль та положення автомобіля в місці наїзду; 
- даними протоколу слідчого експерименту від 05.11.2024 зі схемою та фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 05.11.2024, відповідно до якого останній вказує місце виходу та наїзду на пішохода, як рухався на автомобілі відносно правого краю та положення автомобіля в місці наїзду і видимість пішохода в місці наїзду;
- даними висновку КЗ «ЧОНД» № 620 від 03.11.2024, в якому встановлено діагноз ОСОБА_6 «тверезий»; 
- показами свідка  ОСОБА_10 , який пояснив, що він був знайомим з ОСОБА_11 . У день події, приблизно о 18:00–19:00 годині, перебував у салоні автомобіля Tesla. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_12 . На передньому пасажирському сидінні перебувала Лєра, він перебував на задньому сидінні . Вони їхали забрати друга до ТЦ «Плазма». Рухалися по вулиці Хрещатик. На вулиці було темно. Освітлення було недостатнім: у місці події світив лише один ліхтар, який, на його думку, давав дуже слабке освітлення та видимість була обмеженою. Під час руху, ОСОБА_12 помітив пішохода, який був одягнений у темний, майже чорний одяг. Він бачив, що пішохід рухався дуже швидко. Після того, як ОСОБА_13 помітив пішохода, він намагався уникнути зіткнення та об`їхати його, однак уникнути наїзду не вдалося. Точну швидкість руху автомобіля він назвати не може, оскільки не стежив за показниками спідометра. Водночас за його особистими відчуттями, швидкість автомобіля не перевищувала 100 км/год. З огляду на темну пору доби, слабке освітлення та темний одяг пішохода, виявити його було складно. Особисто він вважає, що за таких умов помітити пішохода було вкрай важко;
- показами свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що 03.11.2024 близько 21:00 години перебувала в салоні автомобіля Tesla. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_12 , а вона перебувала на передньому пасажирському сидінні. Вони рухалися по вулиці Хрещатик від ТРЦ «Будинок Торгівлі». Освітлення на вулиці було недостатнім, вуличні ліхтарі не працювали, оскільки на той час мали місце відключення електроенергії. Під час руху, вони помітили пішохода на відстані приблизно 20–30 метрів. Пішохід був одягнений у темний одяг, чорного кольору. Після того, як водій помітив пішохода, він здійснив маневр з метою уникнення зіткнення та намагався об`їхати його. Однак пішохід почав швидко перебігати пішохідний перехід, у зв`язку з чим уникнути зіткнення не вдалося, і стався наїзд на пішохода. Після чого, вони розвернулись та повернулись на місце ДТП та побачили , що потерпілий був вже не живим та викликали швидку медичну допомогу;
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив , що 03.11.2024 в темну пору доби рухався по вулиці Святотроїцькій у напрямку перехрестя з вулицею Хрещатик. Під час руху він помітив білий автомобіль, схожий на Tesla, який, на його думку, рухався з великою швидкістю. Пішохода свідок не бачив, оскільки була темна пора доби та обмежена видимість. Наближаючись до пішохідного переходу, він побачив, що автомобіль Tesla, здійснив наїзд на пішохода, після чого поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Під`їхавши ближче до місця події, свідок побачив, що автомобіль Tesla повернувся до місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначену подію було зафіксовано камерою відеореєстратора, встановленого в його автомобілі. Відеозапис із відеореєстратора він передав працівникам поліції.
У судових дебатах:
Прокурор пояснив, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, просив визнати останнього винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав свідчення суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, розкаявся, просив призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Також просив стягнути процесуальні витрати, вирішити долю речових доказів у відповідності до статті 100 КПК України, одночасно скасувавши накладені арешти.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , просила призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням та врахувати його позитивні характеризуючи дані, надає добровільну допомогу ЗСУ, про що свідчать подяки від військовослужбовців. Крім того, добровільно відшкодував завдану шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає та просив не позбавляти волі.
Представник потерпілого просив не позбавляти обвинуваченого волі, вказавши, що ОСОБА_6 відшкодував завдану шкоду потерпілій.
В останньому слові обвинувачений просив вибачення, висловив жаль приводу трагедії.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_6 злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_6 є тяжким злочином, оскільки за його вчинення може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи - «щире каяття» обґрунтовується наступним.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.
Судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки, попросивши вибачення у потерпілої, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадження обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи, - «добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди» обґрунтовується наступним.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема, батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди.
Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.
Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 16.08.2022 справа №592/5779/20, від 15.02.2022 №283/460/2021 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до положень частини першої статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, але з необережною формою вини, вчинений у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, тобто джерела підвищеної небезпеки, а також тяжкість наслідків, які настали в результаті скоєного правопорушення та які є незворотніми, оскільки призвели до загибелі людини, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, характеризується по місцю проживання, навчання, роботи виключно з позитивної сторони, добровільно відшкодував потерпілій завданої шкоди, добровільно надає допомогу ЗСУ, про що свідчать подяки військовослужбовців, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання; в момент ДТП був у тверезому стан, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, але не в максимальному розмірі визначеному санкцією ч.2 ст.286 КК України оскільки, на думку суду, ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства.
Згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Дослідження інформації, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його низького рівня імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.
Вказані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного.
Суд враховує, позицію потерпілої сторони у судових засіданнях, однак зазначає, що справедливість покарання повинна визначатись з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин. Покарання має відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
Суд не вбачає підстав для застосування положень статей 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 з огляду на таке.
Положеннями ч. 1 ст. 75 КК України визначено, що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У межах реалізації дискреційних повноважень суд вправі застосувати ст. 75 КК України та звільнити особу від відбування покарання з випробуванням за наявності передбачених цією статтею обов`язкових умов та достатніх підстав для висновку про можливість виправлення винного без відбування покарання. 
Однак, суд, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, вважає неможливим застосувати вищезгадані вимоги КК України до ОСОБА_6 .
Відповідно до змісту правової позиції, висловленої Верховним Судом у справі № 523/13774/18 (постанова від 03.09.2020 р.), покарання у виді позбавлення волі, наближене до нижньої межі покарання, визначеного у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, не може призначатися особі, яка порушила вимоги ПДР України, значно перевищила дозволену швидкість на ділянці дороги з пожвавленим рухом, знехтувала перевагою пішохода, який перетинав дорогу, не порушуючи вимоги ПДР України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує знову ж таки грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що призвело до смерті людини, що беззаперечно встановлює суспільну небезпеку з реальною загрозою заподіяння істотної шкоди людині, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, визначений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 було затримано 04.11.2024, в порядку ст. 208 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.11.2024 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 04.01.2025 включно.
Отже, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий та перебував під вартою 04.11.2024 та під цілодобовим домашнім арештом з 05.11.2024 до 04.01.2025 включно, а тому вказаний термін підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання обвинуваченому відповідно до ст. 72 КК України.
Дія запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_6 у виді цілодобового арешту закінчився, клопотань про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 не надходило, тому підстави для обрання відсутні.
Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта для проведення ряду експертиз в загальному розмірі 27880 грн гривень, з них сплачено 6058,24 грн, що підтверджується довідками про витрати на проведення відповідних судових експертиз за матеріалами кримінального провадження № 12024250000000434, які суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 .
Згідно частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд вважає доцільним скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2024, 06.11.2024.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст.72 КК України зарахувати  ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення 04.11.2024 - 05.11.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також строк застосування цілодобового домашнього арешту з 06.11.2024 до 04.01.2025 включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. 
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати:
- за проведення судової автотехнічної екпертизи № 681/24-23 від 27.11.2024 у сумі 9087,36 грн., перерахувавши на р/р UA678201720313221001201009135 в Держказначейська служба України, м. Київ;
- за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/124-24/15702-ТР від 04.12.2024 в сумі 9550,80 грн 
- за проведення судової інженерно – транспортної експертизи № СЕ-19-24/70575-ІТ від 20.11.2024 в сумі 3183,60 грн 
Арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2024, 06.11.2024 - скасувати.
Речові докази, а саме:
- автомобіль Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_16 ;
- блок керування системою безпеки автомобіля Tesla Model 3 р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться у камері схову СУ ГУНП в Черкаській області, повернути власнику ОСОБА_16 ;
- взуття потерпілого, яке знаходиться в камері схову СУ ГУНП в Черкаській області – знищити;
- диск, який долучено та зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий     ОСОБА_1