ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2026 р. Справа№ 911/1926/24 (911/926/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Доманської М.Л.
суддів: Пантелієнка В.О. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.
представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 13.05.2026 не з`явились,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України"
на рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026
у справі №911/1926/24 (911/926/25) (суддя Наріжний С.Ю.)
за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича
до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України"
про стягнення 2311982,96 грн
та за зустрічним позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України"
до відповідача Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича
про визнання договору недійсним
в межах справи №911/1926/24
за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Катерини Володимирівни
до боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" 
за участю представників органу, уповноваженого управляти державним майном: Національної академії аграрних наук України, Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.11.2025 справу № 911/926/25 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1926/24 про банкрутство ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН"; позовну заяву ФОП Киричка Р.В. від 17.03.2025 б/№, подану у справі № 911/926/25 про стягнення з Боржника, ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН", заборгованості у сумі 2311982,96 грн, залишено без розгляду; постановлено провадження у справі № 911/1926/24 (911/926/25) здійснювати щодо зустрічної позовної заяви ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 №КР/5-25/03; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду Київської області від 26.01.2026 у справі № 911/1926/24 (911/926/25) у задоволенні зустрічного позову ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03 відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до свого провадження; відстрочити оплату судового збору до розгляду апеляційної скарги по суті; скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) повністю та постановити нове рішення, яким визнати договір від 25.03.2020 №КР/5-25/03 оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем, укладений між Фізичною особою - підприємцем Киричком Русланом Вадимовичем та ДП "ДГ "Озерна" ІБК ІЦБ НААН" недійсним; розподілити судові витрати пропорційно задоволеним вимогам сторін.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1926/24 (911/926/25) за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" про стягнення 2311982,96 грн та за зустрічним позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" до відповідача Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича про визнання договору недійсним; відкладено розгляд питання про відстрочення чи відмову у відстроченні сплати судового збору; відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) до надходження матеріалів справи №911/1926/24 (911/926/25) до Північного апеляційного господарського суду.
04.03.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1926/24 (911/926/25) у 1-му томі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) залишено без руху; роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (7267,20 грн).
20.03.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжну інструкцію від 19.03.2026 №616 на суму 7267,20 грн, як доказ сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 22.04.2026; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 08.04.2026; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 15.04.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. з 20.04.2026 на лікарняному, судове засідання 22.04.2026 не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) призначено на 13.05.2026 о 10 год. 00 хв.
У судове засідання 13.05.2026 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.
За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що судом не враховано, що батько Відповідача за зустрічним позовом ФОП Киричка Р.В. - Киричок В.М. в період з 2016 по 2022 працював в ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» на посаді заступника директора з виробництва, у зв`язку з чим оспорюваний Договір підпадає під ознаки зобов`язання, щодо вчинення якого є заінтересованість, що в свою чергу вимагало погодження укладення правочину з органом управління - Національною академією аграрних наук України. Проте відповідне погодження не отримувалось ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» від органу управління, у зв`язку з чим, на думку Позивача за зустрічним позовом, з боку ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» оспорюваний договір укладено директором Мельником А.В. без достатніх повноважень.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) слід залишити без змін, з огляду на наступне.
Позивач - ФОП Киричок Р.В. звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 2311982,96 грн, у т.ч. 1242630 грн основного боргу, 889290,77 грн інфляційних втрат та 180062,19 грн 3% річних, які виникли на підставі Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2025 (суддя Ярема В.А.) відкрито провадження у справі № 911/926/25 за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження; встановлено учасникам у справі процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень; призначено підготовче засідання.
ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» звернулось із зустрічною позовною заявою до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько Відповідача за зустрічним позовом ФОП Киричка Р.В. - Киричок В.М. в період з 2016 по 2022 працював в ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» на посаді заступника директора з виробництва, у зв`язку з чим оспорюваний Договір підпадає під ознаки зобов`язання, щодо вчинення якого є заінтересованість, що в свою чергу вимагало погодження укладення правочину з органом управління - Національною академією аграрних наук України. Проте відповідне погодження не отримувалось ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» від органу управління, у зв`язку з чим, на думку Позивача за зустрічним позовом, з боку ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» оспорюваний договір укладено директором Мельником А.В. без достатніх повноважень.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 вказану зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісною позовною заявою.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2025 справу № 911/926/25 передано для розгляду в межах справи № 911/1926/24 про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН».
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду зазначену справу № 911/926/25 було передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/1926/24; присвоєно єдиний унікальний номер справи № 911/1926/24 (911/926/25).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.11.2025 справу № 911/926/25 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1926/24 про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН»; позовну заяву ФОП Киричка Р.В. від 17.03.2025, подану у справі № 911/926/25 про стягнення з Боржника, ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН», заборгованості у сумі 2311982,96 грн, залишено без розгляду; вирішено розглядати справу № 911/1926/24 (911/926/25) щодо зустрічної позовної заяви ДП «ДГ «Озерна» ІБКЦБ НААН» до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду Київської області від 26.01.2026 у справі № 911/1926/24 (911/926/25) у задоволенні зустрічного позову ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03 відмовлено повністю.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Так, регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1-5 статті 65 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.
Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.
Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.
У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.
Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73-1 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) господарське зобов`язання державного унітарного підприємства, предмет якого підпадає під ознаки, визначені частиною третьою цієї статті, і яке укладається з особою, заінтересованою у його вчиненні, від імені або за рахунок, або в інтересах такої особи, є господарським зобов`язанням, щодо вчинення якого є заінтересованість.
Особою, заінтересованою у вчиненні господарського зобов`язання, є: посадова особа органів управління державного унітарного підприємства; посадова особа органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство, якщо така особа є особою, відповідальною за прийняття рішення щодо надання згоди на вчинення таким державним унітарним підприємством господарського договору; член сім`ї посадової особи, зазначеної в абзацах другому і третьому цієї частини, - чоловік (дружина), особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій будь-яка з осіб, зазначених в абзацах другому - четвертому цієї частини, є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) або членом органу управління, органу, який здійснює функції контролю та/або нагляду.
Частиною 6 статті 73 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що органами управління державного унітарного підприємства є: керівник підприємства, який призначається (обирається) суб`єктом управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством, або наглядовою радою такого підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав); наглядова рада підприємства (у разі її утворення), яка в межах компетенції, визначеної статутом підприємства та законом, контролює і регулює діяльність керівника підприємства.
Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірний Договір оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03 був підписаний від імені ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" директором Мельником А.В., який діяв на підставі статуту підприємства (у відповідності до умов договору), та скріплений печаткою даного підприємства.
У листі НААН України від 17.04.2024 № 10.2-03/267 зазначено, що ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, у т.ч. вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами, організаціями.
Щодо погодження з Академією, як органом управління майна, в листі зазначено, що ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" може, за погодженням з Академією, здавати (а не брати) в оренду державне майно, яке обліковується на балансі господарства і тимчасово не використовується.
У даному випадку ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" за оспорюваним договором оренди є орендарем а не орендодавцем, отже погодження на укладення договору з Академією не вимагалось.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що матеріали справи не містять доказів того, що посада, яку обіймав Киричок Вадим Миколайович, належала до посад органів управління ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН", доказів того, що Киричок В.М. на посаді заступника директора з виробництва був особою, відповідальною за прийняття рішення щодо надання згоди на вчинення підприємством господарського договору, який оспорюється, у зв`язку з чим судом вірно не встановлено жодної з перелічених ч. 2 ст. 73-1 ГК України ознак особи, заінтересованої у вчиненні господарського зобов`язання.
Враховуючи викладені вище обставини, у суду були відсутні підстави для висновку про те, що директор ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" Мельник А.В. при укладенні оспорюваного Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03 діяв без достатніх повноважень.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03, укладеного між ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" та ФОП Киричком Р.В. з підстав, визначених ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" в зустрічній позовній заяві, у зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви ДП "ДГ "Озерна" ІБКІЦБ НААН" до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 25.03.2020 № КР/5-25/03.
Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростували правомірність оскаржуваного судового рішення, норм чинного законодавства, якими обґрунтовано рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам, вірно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.
Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).
Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтоване оскаржуване рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) - без змін.
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Повний текст постанови підписано у перший робочий день після виходу з відпустки судді Доманської М.Л.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2026 у справі №911/1926/24 (911/926/25) залишити без змін.
Матеріали справи № 911/1926/24 (911/926/25) повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст складено 25.05.2026

Головуючий суддя М.Л. Доманська 

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко