Справа№938/500/26
Провадження № 2/938/364/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді   Бучинського А.Б.,
з участю секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,
представника відповідача    ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 
в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на її користь, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення ним двадцяти трьох років.
Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На даний час, син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак навчається на 1 курсі факультету електротехніки й інформатики Технічного університету в м. Кошиці, денної форми навчання за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки: «Прикладна інформатика». Оскільки, син навчається на денній формі навчання, то не має можливості працювати, стипендії за місцем навчання не отримує, не має жодних інших джерел доходу, а тому потребує додаткових коштів на утримання. На даний час, вона самостійно забезпечує витрати сина на навчання, а також інші потреби та витрати, зокрема, придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських товарів, техніки для навчання, оскільки відповідач повністю припинив надання матеріальної допомоги. Однак, на даний час їй самостійно важко утримувати сина, оскільки вона не працевлаштована. При цьому зазначила, що відповідач законодавчо визначеним батьківським обов`язком, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання та має таку можливість, оскільки перебуває на заробітках за кордоном в Республіці Польща, де отримує регулярний дохід.
Ухвалою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинського А.Б. від 14.04.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представником відповідача, 24.04.2026 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме вважає суму аліментів завищеною та не підтвердженою жодними доказами. Вказав, що відповідач не має змоги платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі, оскільки він працює за кордоном на роботах, на яких заробіток не є стабільним та може змінюватися в залежності від виду роботи. Також, він постійно надає кошти сину, навчання якого є безоплатним та стабільно допомагає йому. Крім того, на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких позивач також просить стягувати аліменти та матір пенсійного віку. А тому згідний сплачувати адіменти в сумі 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком більше 6 років.
Від представника позивача, 30.04.2026 через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якому заперечила наведені у відзиві обставини щодо добровільного надання відповідачем коштів на утримання сина та наявності на його утриманні матері пенсіонерки, оскільки такі заперечення не підтверджені жодними доказами. Представлена відповідачем переписка з телефону,без надання належних фінансових документів, не є в розумінні вимог ЦПК України належним доказом наведених обставин щодо надання сину коштів. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн щомісячно.
В судове засідання 13.05.2026 позивач не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник позивача, адвокат Юрчук С.В. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позов просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Його представник, адвокат Лазоришин І.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме зазначив, що визначений позивачем розмір аліментів є завищеним та не підтверджений жодними доказами. Крім того відповідач надає кошти синові, що підтверджується їх перепискою в застосунку Viber. При цьому в них з позивачем була домовленість, що вони почергово їздять за кордон на три місяці, а інший з подружжя в цей час займається дітьми. А тому відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в сумі 2800,00 грн.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне.
З свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 25.11.2006 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_7 25.11.2006, про що Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), вчинено актовий запис №85. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». 
Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 16.04.2008 (а.с.11), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, з довідки про склад сім`ї та акту обстеження матеріально-побутових умов Верховинської селищної ради (а.с.21-22) вбачається, що до складу сім`ї, крім сторін та ОСОБА_4 , 2008 року народження, також входять ОСОБА_5 , 2009 року народження, який є студентом та ОСОБА_6 , 2011 року народження, який є учнем 8 класу Верховинського ліцею.
Згідно з ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В позовній заяві позивач зазначає, що син знаходиться виключно на її матеріальному утриманні. Однак, вона не має можливості самостійно забезпечити в повній мірі потреби сина, який навчається, оскільки не працевлаштована, у зв`язку із чим потребує додаткової матеріальної допомоги від його батька. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, працює на заробітках за кордоном в Республіка Польща, а тому має можливість та зобов`язаний надавати допомогу сину, який навчається.
Представник відповідача зазначив, що відповідач не має змоги платити аліменти у визначеному позивачем розмірі, оскільки він працює за кордоном на роботах, на яких заробіток не є стабільним та може змінюватися в залежності від виду роботи. Також, він постійно надає кошти сину, навчання якого є безоплатним та допомагав йому. Крім того, на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких позивач також просить стягувати аліменти та матір пенсійного віку. А тому, запропонований позивачем розмір аліментів є завищеним. 
Так, судом встановлено з довідки від 16.03.2026, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студентом 1-го курсу факультету електротехніки й інформатики Технічного університету в м. Кошиці, денної форми навчання за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки: «Прикладна інформатика» (а.с.13).
Як вже зазначалося, при встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина або дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року в справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16.02.2022 року в справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
В судовому засіданні, а саме з дослідженої судом в електронному вигляді переписки відповідача з сином ОСОБА_4 у застосунку Viber, що відповідач частково надав грошові кошти на утримання повнолітнього сина. Суд не вбачає підстав для визнання цих доказів не допустимими, оскільки в судовому засіданні представником відповідача надано суду для огляду оригінал електронного доказу. 
Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається безоплатно на денній формі навчання, а саме два тижні він навчається в Словаччині, а саме в м. Кошиці, куди їздить, та два тижні вдома на дистанційній формі навчання.
Оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обов`язком обох батьків, а розмір наданої добровільно відповідачем матеріальної допомоги на його утримання є недостатнім, а тому позовні вимоги є обгрунтованими.
Посилання представника відповідача щодо неможливості надання допомоги сину батьком у зв`язку з перебуванням на його утриманні матері пенсійного віку, у матеріалах справи відсутні, а тому суд не бере такі до уваги.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітнього ОСОБА_4 , його побутові потреби у зв`язку з навчанням на денній формі, у тому числі з урахуванням того, що він два тижні навчається за кордоном — у Технічному університеті у місті Кошиці, що зумовлює підвищені витрати на його проживання, проїзд, харчування та інші необхідні витрати, пов`язані з перебуванням за межами України, вартість проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, прожитковий мінімум на одну особу відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», можливість надання утримання його матір`ю, яка не працює, матеріальне становище його батька, його вік, наявність інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до припинення ним навчання у Технічному університеті у місті Кошиці, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
При цьому, на думку суду, визначений розмір аліментів, враховуючи всі обставини справи встановлені судом, не слід вважати значним та таким, що призведе до значних фінансових втрат для відповідача чи істотно впливатиме на його матеріальний стан і не буде непосильним для сплати чи таким, що призведе до збагачення сина.
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в рахунок держави судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 04 березня 2026 року і до припинення ним навчання, але не далі, як до досягнення ним 23 років.
В решті, в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень 00 копійок, у межах платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 гривня 20 копійок (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: село Бережниця, Верховинського району Івано-Франківської області; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду складено 15 травня 2026 року.

Суддя         Андрій БУЧИНСЬКИЙ