Справа № 953/3428/26
н/п 2/953/2710/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 15 750 грн
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" (далі – Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту у 15 750 грн та просив стягнути судові витрати. Також просив розглядати справу за відсутності представника, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позовна заява мотивована тим, що він отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 27680856 від 30.10.2021, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 13.04.2026 відкрив спрощене позовне провадження, призначив справу до розгляду, за клопотанням позивача витребував докази та встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав.
Розгляд справи відкладався до 10.06.2026.
10.06.20265 учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялись належним чином. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали та повісток до електронних кабінетів, що підтверджується довідками суду про доставку електронного документу та вважається належним повідомленням відповідно до ст. 128, 272 ЦПК України. 
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Суд ухвалою від 10.06.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачки згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ст. 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
30.10.2021 ТОВ "ФК "ІРБІС" і відповідач уклали договір № 27680856 (далі – договір). Указаний правочин зі сторони відповідача підписано одноразовим ідентифікатором 715700. 
У розділі 3 визначено предмет договору, зокрема, товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4 500,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту (п. 3.1.).
У п. 3.2. договору визначено розмір процентів, застосування пільгової процентної ставки та строки кредитування, а саме: 20 календарний день з 30.10.2021 до 19.11.2021 та стандартним періодом – 70 календарних дні з 20.11.2021 до 28.01.2022.
Відповідно до інформації ТОВ "Універсальні платіжні рішення" 30.10.201 було успішно перераховано суму 4 500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер трансакції – НОМЕР_2 , призначення платежу: зарахування на картку. Наведене також підтверджується витребуваною інформацією АТ "КБ "Приват Банк".
Згідно з розрахунком заборгованості така становить: 4 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту і 11 250,00 грн проценти.
01.09.2025 ТОВ "ФК "ІРБІС" і Товариство уклали договір факторингу № 01092025/01, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 27680856 від 30.01.2021, що підтверджується витягом додатку № 1 до договору (реєстр боржників).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами (указана позиція є сталою, постанови Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором 715700, чим підтвердив свою згоду на укладення договору та з усіма його умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор за договором надав кредит відповідачу у розмірі 4 500 грн, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів.
Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), що також не заперечується представником відповідача, однак в порушення ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договорів відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість.
Позивач отримав права грошової вимоги до відповідачки за договором відповідно до договору відступлення права вимоги, а тому з дати відступлення прав вимоги Товариство стало кредитором за вказаними кредитними договорами.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства до відповідача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 500 грн.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Щодо витрат на правову допомогу
Позивач на підтвердження витрат на правову допомогу надав такі докази: копію договору про надання правової допомоги №39493634_03 від 02.01.2026; копію додаткова угода № 99476501 до договору №39493634_03 від 02.01.2026; копію детального опису робіт (надання послуг) від 02.01.2026 року; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 02.01.2026.
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Водночас розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 15 750 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 5 500 грн, тобто майже 35 % від суми позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції), позивач не вчиняв значних дій щодо витребування та надання додаткових доказів, не приймав участь у судових засіданнях, тощо. А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи є підставою для часткового задоволення заяви у розмірі 1 500 грн, в решті (4 000 грн) слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 – 265, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" суму заборгованості за договором від 30.10.2021 № 27680856 в розмірі 15 750,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
3. Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 гривен.
У решті заяви відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 10.06.2026.
Учасники справи
Позивач (стягувач): Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; ЄДРПОУ 39493634).
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя           Роман ВІТЮК