справа № 626/3208/25
провадження № 2/631/436/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 травня 2026 року ?????????????????????????????????????? ? селище Нова Водолага ? 

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі: ? 
головуючого судді Трояновської Т. М., ? 
за участі секретаря судового засідання Семенко А. А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В: 

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» – адвокат Гнип Володимир Володимирович, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ № 1120525 від 09 жовтня 2025 року та довіреності від 27 червня 2025 року, з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи звернувся до Берестинського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 2039778281 від 30 червня 2023 року у розмірі 25614 гривень 33 копійок, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 18802 гривні 27 копійок, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6812 гривень 06 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 червня 2023 року мік АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2039778281, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1.1).
Згідно з пунктом 1.3 Договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених в графіку платежів відповідно до Додатку № 1. 
Представник позивача зазначив, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит відповідно до узгоджених умов, проте ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернув, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 08 вересня 2025 року склала 25614 гривень 33 копійки, з яких: заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 18802 гривні 27 копійок, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6812 гривень 06 копійок, чим порушуються права та інтереси АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК», що змусило останніх звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку враховуючи приписи статтей 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 639, 1048, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України. 
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області, постановленою 20 жовтня 2025 року під головуванням судді Рибальченко І. Г., цивільну справу з єдиним унікальним № 626/3208/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року з урахуванням приписів статті 32 Цивільного процесуального кодексу України прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 травня 2026 року визначено про заочний розгляд справи за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. 
Уповноважений представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно та відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. 
Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» – адвокат Гнип Володимир Володимирович, 04 травня 2026 року, з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 3162/26-вх., відповідно до якої просив розгляд справи за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором провести за відсутності представника банка, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. 
Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України за адресою реєстрації місця проживання, вказаної у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1909517 від 20 жовтня 2025 року, адресованій Берестинському районному суду Харківської області, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу № R067055533056, № R067087773202, № R067091734297 та № R067151874654, згідно яких ОСОБА_1 отримав повістки завчасно.
До того ж, у судове засідання, призначене на 04 травня 2026 року, ОСОБА_1 викликався шляхом розміщення судового оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.
Про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надсилав, станом розгляду справи не цікавився. 
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. 
Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
В даному випадку відповідач належним чином та завчасно був повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення.
Окрім цього, частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). 
Також відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. 
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.? 
В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 та від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, в яких зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, а сторона позивача звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечують, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.? 
Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів 
Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1?статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). 
Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього?кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). 
Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. 
Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 
Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. 
Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, 30 червня 2023 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» (далі – Банк) та ОСОБА_1 (далі – Позичальник) укладено кредитний договір № 2039778281, підписаний останнім особисто, а також членом Правління банку та Директором Департаменту роздрібного бізнесу банку за допомогою електронних підписів створених шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК», що відтворені засобами електронного копіювання. 
У пункті 1.1 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит, відповідно до пункту 2.1 «Кредитний договір (кредит на загальні споживчі цілі)», Правил кредитування, а позичальник отримує кредит на наступних умовах: кредит надається у сумі 18900 гривень 00 копійок на загальні споживчі цілі; комісія за надання кредиту – 0 гривень 00 копійок; дата остаточного повернення кредиту – 30 червня 2025 року, строк на який надається кредит – визначено Графіком платежів (якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на не банківський день, платежі здійснюються позичальником в банківський день, наступний за таким не банківським днем); річна база нарахування процентів – для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році; комісія за обслуговування кредитної заборгованості – щомісячно, у розмірі 0 % від суми кредиту.
Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 20,00 % річних.
Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (пункт 1.3 Кредитного договору).
Порядок до умови кредитування сторони узгодили у пункті 1.4 Кредитного договору. Так, банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок позичальника або шляхом видачі готівкою суми кредиту позичальнику через касу банку, зменшений на утримання банком комісії за надання кредиту (якщо суму комісії за надання кредиту включено до суми кредиту), а також на оплату супровідних послуг банку, страхової премії страховій компанії, якщо визначені суми включені до суми кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням кредиту згідно із дорученням позичальника. Кредит видається протягом одного банківського дня з дати укладення кредитного договору. Розрахунок загальної вартості кредиту на дату укладення кредитного договору зазначені у Додатку № 1 до Кредитного договору (підпункт 1.4.1 Кредитного договору).
Відповідно до підпункту 1.4.3 Кредитного договору процентна ставка, яка визначена сторонами у пункті 1.2 кредитного договору, розраховується банком на основі фіксованої процентної стави розрахунку річної бази нарахування процентів. 
У підпункті 1.4.4 Кредитного договору, сторони узгодили, що з метою обслуговування та погашення кредиту банк безкоштовно відкриває позичальнику рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору. Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення сторони визначили у Графіку платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору), а також у пунктах 2.1.5 «Плата за користування кредитом», 2.1.6 «Порядок виконання боргових зобов`язань» Правил кредитування. Частина кредиту та нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно, щомісяця, у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в операційний час для сплати боргових зобов`язань. Позичальник має право достроково повернути кредит без додаткових плат та комісій, у порядку, який визначено пунктом «2.1.6.10 Дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою позичальника» Правил кредитування та у розділі «15 Дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку» Правил кредитування. Відповідальність сторін за порушення кредитного договору визначено у пункті «2.1.7.5 Відповідальність сторін» Правил кредитування. У наслідок прострочення виконання боргових зобов`язань та/або порушення позичальником зобов`язань, визначених кредитним договором, позичальник несе відповідальність: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань в обумовлені кредитним договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 150 гривень за кожний випадок порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць.
У пункті 1 «Інші умови» Кредитного договору передбачено, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Підписанням кредитного договору сторони підтверджують, що будь-які умови кредитного договору є істотними і підлягають виконанню в порядку передбаченому кредитним договором та Правилами кредитування. Підписанням кредитного договору сторони визначили, що позичальник приймає на себе ризик виконання умов кредитного договору при істотній зміні обставин, якими керувались сторони при укладанні кредитного договору. Зміна таких обставин не може бути підставою для зміни умов кредитного договору, а також для невиконання позичальником своїх зобов`язань за ним. 
Кредитний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами (дата кредитного договору) та всіх додатків до нього і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по кредитному договору в повному обсязі (пункт 3 «Інші умови» Кредитного договору). 
Підписуючи кредитний договір ОСОБА_1 у пункті 6.1 «Інші умови» Кредитного договору, підтвердив, що йому була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що він мав по кредитному договору. 
Додатком № 1 до Кредитного договору № 2039778281 від 30 червня 2023 року є Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, який визначає періодичність платежів з вказівкою дат та розбивкою на 24 частини, суму кредиту (загальна сума 18900 гривень 00 копійок), суму процентів за користування кредитом (загальна сума 4192 гривні 96 копійок), реальну річну проценту ставку – 21.91 %, загальну вартість кредиту – 23092 гривні 96 копійки. Даний додаток власноруч підписаний особистим коротким підписом ОСОБА_1 30 червня 2023 року. Також у вказаному додатку містяться реквізити для погашення кредиту, а саме розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ОТП БАНК» на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 
Крім того, 30 червня 2023 року власним підписом ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), в якому передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, де вказано: тип кредиту – кредит, сума/ліміт кредиту – 18900 гривень 00 копійок; строк кредитування – 24 місяця; мета отримання кредиту – загальні споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту – шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку, або безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок у строк визначений кредитним договором; процента ставка – 20,00 % річних; тип процентної ставки – фіксована; комісія за надання кредиту – 0 гривень 00 гривень, комісія за обслуговування кредитної заборгованості – щомісячно, у розмірі 0 % від суми кредиту; загальні витрати за кредитом (витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговування та поверненням кредиту; загальні витрати за кредитом (витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб) – 4192 гривні 96 копійок; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 23092 гривні 96 копійок; реальна річна процентна ставка – 21,91 % річних. 
Додатком № 1 до Паспорту споживчого кредиту є Орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, який визначає періодичність платежів з вказівкою дат, суму кредиту (загальна сума 18900 гривень 00 копійок), суму процентів за користування кредитом (загальна сума 4192 гривні 96 копійок), реальну річну проценту ставку – 21,91 %, загальну вартість кредиту – 23092 гривні 96 копійок. Даний додаток особисто підписаний ОСОБА_1 30 червня 2023 року. 
Також 21 червня 2023 року ОСОБА_1 заповнив та власноруч підписав Анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист, в якій зазначив свої персональні дані, такі як прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, індивідуальний податковий номер, дані свого паспорта, адресу місця проживання та реєстрації, номери мобільних телефонів, соціальний статус тощо, та вказав, що бажає отримати кредит у сумі 18900 гривень 00 копійок, на строк – 24 місяця.
При цьому, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання 30 червня 2023 року кредитного договору № 2039778281 разом із додатками (Графіком платежів та розрахунку загальної вартості кредиту) та Паспорту споживчого кредиту з додатками, а також заповнення Анкети-заяви на отримання кредиту/опитувальний лист. При цьому при підписанні вказаних договорів ОСОБА_1 вказав свої усі персональні дані. 
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. 
Крім мотивів, викладених вище, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України?свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. 
На підтвердження переказу грошових коштів ОСОБА_1 позивачем надано копію меморіального ордеру № 46027980 від 30 червня 2023 року, з якої убачається, що ОСОБА_1 перераховані грошові кошти у сумі 18900 гривень 00 копійок з вказівкою призначення платежу: «видача кредиту за кредитним договором № 2039778281 від 30 червня 2023 року». 
Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОТП БАНК» суму кредиту та сплатити відсотки за його користування у строки та в розмірах чітко встановлених договором. 
За встановленим у судовому засіданні обставинами, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти у кредит зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах передбачених договором, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, своєчасно у повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надав, відсотки за користування кредитом не сплачував у повній мірі. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 виконання зобов`язань за кредитним договором з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 29 квітня 2025 року, останній має заборгованість у розмірі 25614 гривень 33 копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 18802 гривні 27 копійок, заборгованості за відсотками у сумі 6812 гривень 06 копійок. 
Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та у встановленому законом порядку не спростовано. 
При цьому відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 
Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. 
У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.? 
Так, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України).? 
За правилом, наведеним у частині 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.? 
Відповідно до частин 1 – 3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1?статті 627 Цивільного кодексу України).? 
За змістом статей?626 та 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.? 
Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України).? 
Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).? 
Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.? 
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).? 
Абзац 2 часини 2 статті 639 наведеного кодифікованого закону України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
За змістом пунктів 10 та 11?статті 1 Закону України № 1734-VІІІ від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» споживче кредитування – правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) – грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. 
Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положення частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодифікованого закону України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частина 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України). 
Із розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, встановлено, що загальний борг відповідача за кредитним договором № 2039778281 від 30 червня 2023 року становить 25614 гривень 33 копійки. 
Як вже зазначалось, вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано.??Також відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунками заборгованості, наданих позивачем.? 
При цьому, проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048 та 1056-1?Цивільного кодексу України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону.? 
Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставилось.? 
Суд звертає увагу на те, що у договорах за участю фізичної особи – споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів та зауважує, що враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК», якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість ОСОБА_1 погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.? 
Підписавши кредитний договір 2039778281 від 30 червня 2023 року ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання в кредит коштів саме на умовах, що визначені цим договором. 
При цьому, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк.? 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).? 
Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.? 
Положеннями статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.? 
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).? 
Отже, після підписання договору про надання кредиту у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти.? 
В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.? 
Цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.? 
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги кредитного договору 2039778281 від 30 червня 2023 року відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням статтей 526 – 530 Цивільного кодексу України.? 
Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище договором у добровільному порядку відповідачем ОСОБА_1 за час розгляду справи в суді не надано.? 
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 Цивільного процесуального кодексу України. 
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язань з їх повернення і сплати процентів за користування грошима належним чином не виконав. 
З урахуванням вищевикладеного, при заочному розгляді справи, аналізуючи зібрані у справі докази, як кожний окремо так й всі у сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2039778281 від 30 червня 2023 року у розмірі 25614 гривень 33 копійки, яка складається з: 18802 гривні 27 копійок – сума заборгованості за тілом кредиту, 6812 гривень 06 копійок – сума заборгованості за відсотками, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами. 
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.? 
При цьому суд наголошує, що судове доказування – це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. 
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. 
У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). 
Згідно з частиною 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. 
У даній справі на виконання свого процесуального обов`язку, відповідачем не надано доказів повернення кредиту чи спростування встановлених судом обставин на час розгляду справи. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК», суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). 
Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен був би сплатити судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Водночас частиною 3 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З даним позовом АЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК» звернулось до суду з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а тому, як убачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422 гривні 40 копійок, що підтверджено платіжним дорученням № 2901609560 від 18 вересня 2025 року. 
Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).? 
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд доходить висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14 – 16, 202, 204, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 614, 625, 626, 627, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 1 – 5, 10 – 13, 17,?19, 23, 76,?81, 89, 133, 137, 141, 206, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтею 259, статтями 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 280 – 283, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В: 

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2039778281 від 30 червня 2023 року у розмірі 25614 (двадцять п`ять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 33 копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 18802 гривні 27 копійок, заборгованості за відсотками у сумі 6812 гривень 06 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» понесені судові витрати по сплаті судовому збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.? 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.?? 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.? 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.? 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.? 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.? 

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення: 

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21685166, адреса місцезнаходження: вулиця Жилянська, будинок № 43, місто Київ. 

Відповідач:  ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 

Повний текст рішення складений та підписаний з урахуванням приписів частини 3 статті 124 та частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України 11 травня 2026 року.

Суддя ????????????????????????????????????????? ???? ? Т. М. Трояновська