Справа № 420/4406/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065» (67411, Одеська обл., Роздільнянський р-н, н.п. Труд Гребеник, код ЄДРПОУ 40636159) про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065» в якому позивач просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065», код ЄДРПОУ 40636159, а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості у розмірі 2 212 629,88 грн., а саме: З ПДВ з ввезених товарів– 1 546 206 грн. 87 коп. на бюджетний рахунок UA438999980313010031005015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ м. Одеса/14070100. З мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності – 665 403 грн. 01 коп. на бюджетний рахунок – UA428999980313030082005015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ м. Одеса/15010500. З податку на додану вартість– 1 020 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UA598999980333189318000015674, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ смт Іванівка/11021000.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що станом на 20.11.2025 року, відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ТОВ «Бесарабія-1065» складає 2 212 629,88 грн, яка не сплачена відповідачем, що і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 262 КАС України.
Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк та станом на момент розгляду справи до суду не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065» зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради від 06.07.2016 року за №15561020000059139 та перебуває на обліку Головного управління ДПС в Одеській області.
Станом на 20.11.2025 року, відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ТОВ «Бесарабія-1065» складає 2 212 629,88 грн, а саме: заборгованість по ПДВ з ввезених товарів (б/к – 14070100) на загальну суму 1 546 206, 87 грн.; мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (б/к – 15010100) на загальну суму 256 527,98 грн; податок на прибуток приватних підприємств (б/к – 11021000) на загальну суму 1 020,00 грн. 
Заборгованість перед бюджетом по ПДВ з ввезених товарів (б/к – 14070100) на загальну суму 1 546 206, 87 грн. виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № UA500000202517 від 20.01.2025 року, а саме податкові забов`язання 962612,31, штрафна санкція - 40653,09, пеня - 342941,47.
Заборгованість перед бюджетом по мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (б/к – 15010100) на загальну суму 256 527,98 грн. виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № UA500000202518 від 20.01.2025 року, а саме податкові забов`язання 414347,82, штрафна санкція - 103586.96, пеня - 147468,23.
Заборгованість перед бюджетом по податку на прибуток приватних підприємств (б/к – 11021000) на загальну суму 1 020,00 грн. виникла в результаті нарахування по донарахуванню штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік) Податкове повідомлення-рішення (форма ПС) № 8994/15-32-04-09 від 17.05.2023, штрафна санкція – 1020,00. 
У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України обумовлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки складено акт від 25.11.2024 №60/24/7.10-19/40636159 та прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на додану вартість на суму грошового зобов`язання – 1 203 265,4 грн., та ввізного мита на суму грошового зобов`язання 517 934,78 грн .
Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою та з урахуванням приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими платнику.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень суду не надано.
Отже, грошові зобов`язання, визначені такими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими.
Несплачені грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу податкового боргу, наявність якого підтверджується відомостями ІКП Податковий блок, розрахунком суми податкового боргу.
Відповідно до вимог частини першої статті 302 Митного кодексу України (далі - МК України) після закінчення встановлених цим Кодексом та Податковим кодексом України строків сплати митних платежів на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі та порядку, визначених Податковим кодексом України.
Пунктами 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
У зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0011402-1308-1532 від 30.05.2025 року, яку було направлено платнику рекомендованим листом.
Вказана податкова вимога відповідачем оскаржена не була (доказів протилежного не надано).
Частинами першою, другою статті 303 МК України передбачено, що у разі несплати або неповної сплати митних платежів у порядку і в строки, встановлені цим Кодексом та Податковим кодексом України, несплачена сума митних платежів вважається податковим боргом особи, визначеної відповідно до частини першої або другої статті 293 цього Кодексу, та стягується у порядку і строки, встановлені Податковим кодексом України. Належні до сплати суми митних платежів стягуються з осіб, відповідальних за їх сплату.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 та пп. 95.3 ст. 95 ПУ України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Таким чином, позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065» (67411, Одеська обл., Роздільнянський р-н, н.п. Труд Гребеник, код ЄДРПОУ 40636159) про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бесарабія-1065», код ЄДРПОУ 40636159, а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості у розмірі 2 212 629,88 грн., а саме: з ПДВ з ввезених товарів– 1 546 206 грн. 87 коп. на бюджетний рахунок UA438999980313010031005015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ м. Одеса/14070100. З мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності – 665 403 грн. 01 коп. на бюджетний рахунок – UA428999980313030082005015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ м. Одеса/15010500. З податку на додану вартість– 1 020 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UA598999980333189318000015674, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37567646, отримувач коштів ГУК в Од. обл./ смт Іванівка/11021000.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка