Єдиний унікальний номер 599/961/26
Номер провадження 2/599/635/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2026 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г., за участю секретаря судового засідання Бородайко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, 
В С Т А Н О В И В:
позивачОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою 01 липня 2024 року укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0419 га (кадастровий номер 6122610100:02:011:0132), яка розташована в АДРЕСА_1 . Відповідно до укладеного договору він сплатив домовлену суму відповідачці і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від проведення необхідних нотаріальних дій.
Ухвалою судді від 23 червня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 03 липня 2026 року. 
Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо задоволення позову не має, позовні вимоги визнає.
Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: ОСОБА_2 власник 
житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 66,1 кв.м, в тому числі житловою 44,6 кв.м в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0419 га (кадастровий номер 6122610100:02:011:0132), яка розташована в АДРЕСА_1 . 
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто домовленості щодо купівлі – продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 66,1 кв.м, в тому числі житловою 44,6 кв.м в АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу:360160255, сформованим 27 грудня 2023 року, номер відомостей про речове право:53127771, державна реєстрація від 27 грудня 2023 року, зареєстрований в реєстрі за №2176 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0419 га (кадастровий номер 6122610100:02:011:0132), яка розташована в АДРЕСА_1 що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 364222279, сформованим 02 лютого 2024 року, номер відомостей про речове право:53537568, державна реєстрація від 31 січня 2024 року.
Позивачем сплачено визначену за домовленістю суму і досягнуто всіх істотних умов, позивач безперешкодно використовує вказане майно за призначенням. Відповідачка передала позивачу правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим. 
В зв`язку з цим суд вважає, що істотні умови договору виконані, а тому позовні вимоги слід задоволити.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 220 Цивільного кодексу України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріального посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України. Більше того, волевиявлення учасників правочину було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджуються з ч. 3 ст. 203 ЦК України.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Сторони між собою взаємно визнають право власності на майно.
Як передбачено частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 19, 76, 77, 258, 263-265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 66,1 кв.м, в тому числі житловою 44,6 кв.м в АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу:360160255, сформованим 27 грудня 2023 року, номер відомостей про речове право:53127771, державна реєстрація від 27 грудня 2023 року, зареєстрований в реєстрі за №2176 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0419 га (кадастровий номер 6122610100:02:011:0132), яка розташована в АДРЕСА_1 що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 364222279, сформованим 02 лютого 2024 року, номер відомостей про речове право:53537568, державна реєстрація від 31 січня 2024 року.
Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 03 липня 2026 року.

Суддя Зборівського
районного суду В. Г. Чорна