Справа № 509/3049/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Козирського Є.С. ,
за участю секретаря судового засідання Лепешенкової В.А.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в с-щі. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2025 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять суд визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_4 ; визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_4 .
Позовні вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 , але їм не було відомо про смерть батька, оскільки останнім часом вони майже не спілкувались і проживали в різних містах України. З цих підстав пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини. 
10 червня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження.
07.07.2026 року від відповідача у справі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, у якому відповідач просив у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, посилаючись на те, що необізнаність позивачів про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Також, відповідач вважає, що спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв ОСОБА_3 , брат померлого ОСОБА_4 (а.с. 53-60).
08 липня 2025 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла адвокат Латій О.В., подала суду заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області (а.с. 83-85). 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (а.с. 88). 
08 серпня 2026 року представник заявників – адвокат Райх Л.М. подала суду заяву про залучення до участі у справі ОСОБА_3 в якості співвідповідача (а.с. 103-105).
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 серпня 2025 року змінений процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 (а.с. 119). 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2025 р. витребувано з Біляєвської державної нотаріальної контори Одеської області завірену належним чином копію спадкової справи № 215/2025, що була відкрита після смерті ОСОБА_4 (а.с. 123).
06.08.2025 року представник Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 99-101).
Представник позивачів в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 – адвокат Латій О.В. надала заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_3 та його представника, в задоволенні позову просить відмовити. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 135, 156). 
09 квітня 2025 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 133). 
Також, 09 квітня 2025 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.134). 
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_4 (а.с. 136).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_4 (а.с. 139). 
09 квітня 2025 року Біляївською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу номер у нотаріуса 215/2025, номер у Спадковому реєстрі 73923791 (а.с. 148). 
18 серпня 2025 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_3 (а.с. 149).
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.
Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20 (провадження № 61-16005св21).
У справі, яка є предметом розгляду, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 09 квітня 2025 року, тобто через два роки після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
09 червня 2025 року позивачі через систему «Електронний суд» звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (позовну заяву сформовано 08 червня 2025 року). 
Посилаючись на стосунки, що склалися між позивачами та їх батьком, тривале неспілкування між ними, віддаленість місця проживання позивачів від місця проживання батька, позивачі просять визначити їм додаткового строку для прийняття спадщини. 
Суд вважає вказані причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини неповажними із таких підстав.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) зазначено, що неспілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносини між ними, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 635/4551/18, від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі № 431/5782/17, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Оскільки підстави, на які посилаються позивачі, з урахуванням зазначених норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, підстав для визначення ОСОБА_1 і ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька немає.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька слід відмовити. 

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 265, 268, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області Ткачука Петра Михайловича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
  Суддя:	  	Є. С. Козирський