Справа № 466/3706/23
Провадження № 2/466/127/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Зими І.Є. 
за участі: секретаря с/з Васинчик М.О.
з участю позивачки ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
представника відповідача Басика А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ТОВ» Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії , третя особа ТОВ» Львівгаззбут» про поновлення газопостачання, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
встановив :
14.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом , та в подальшому уточнивши вимоги, просила ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача , АТ`Львівгаз», відновити газопостачання до будинку на АДРЕСА_1 , власником якого вона є . Крім того, позивачка просить про стягнення з АТ`Львівгаз» відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 957 грн., моральної шкоди в сумі 100 000 грн., завданих внаслідок знищення її майна та припинення газопостачання до будинку. Позивачка зазначає, що вона є споживачем послуг із розподілу природнього газу , як власник будинку за вказаною адресою ( особовий рахунок № НОМЕР_1 ) . Без жодного попередження, у період короновірусу, працівниками АТ» Львівгаз», 24.04.2021 року, було припинено газопостачання до будинку. При цьому нікого з мешканців оселі не було вдома. При проведенні робіт робітники відповідача пошкодили газон та паркан будинковолодіння, знищили дві п`ятирічні туї. Жодної аварійної небезпеки на той час не було, заборгованість за постачання газу була незначною, лише в межах місячного платежу. З врахуванням «червонного» на той час рівня епідемічної небезпеки, взагалі існувала заборона на припинення газопостачання споживачам. Проте відповідач без жодних попереджень власника будинку, неправомірно, припинив газопостачання. Вона зверталась із заявами з проханням поновити газопостачання, так як в будинку проживає її чоловік, донька з малолітньою дитиною, які , як і позивачка, зазнавали незручностей при приготуванні та підігріві їжі , мерзли у холодну пору року. Проте, мотивованої відповіді з приводу неправомірних дій працівників АТ «Львівгаз», якими їй спричинено матеріальну та моральну шкоду, вона так і не отримала, в зв`язку з чим змушена звернутись до суду. Матеріальна шкода у розмірі 14 957 грн., яку вона просить стягнути з відповідача, складається з вартості ремонту крайньої правої нижньої плити огорожі, що була пошкоджена ; відновлення газону та двох дерев туї. В якості доказу ціни шкоди подає відомість ресурсів на відновлення благоустрою присадибної ділянки ( т. 1 а.с. 6), складений ПП» Лайтбуд». Крім того, враховуючи те, що вона змушена тривалий час додатково вживати заходи для опалення будинку та приготування їжі, в зв`язку з чим несе додаткові витрати на закупівлю деревини , просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. Оскільки дії відповідача були неправомірними, просила зобов`язати відновити газопостачання до будинку . В ході розгляду справи позивачкою були уточнені її анкетні дані та представлено копію свідоцтва про укладення шлюбу ( т. 2 а.с. 30) , відповідно до якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Згідно письмових пояснень на позов, що по своїй суті є відзивом на позовну заяву ( т. 1 а.с. 69-70) представник відповідача , АТ`Львівгаз», зазначає, що позивачка не зверталась з заявою про відновлення газопостачання та не оплачувала коштів за вказану послугу. Жодних доказів на підтвердження розміру матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_5 не надала, відтак підстав для задоволення вимог немає.
Ухвалою підготовчого засідання від 29.11.23, в зв`язку з відсутністю клопотань сторін , справу було призначено до судового розгляду.
В зв`язку з поясненнями представника відповідача в судовому засіданні про те, що роботи по припиненню газопостачання до будинку позивачки проводились на підставі вимоги ТОВ « Львівгаззбут» та документи, які є визначальними у даному спорі, перебувають у вказаної юридичної особи, ухвалою від 14.03.2024 згадана юридична особа була залучена до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог. В зв`язку з наведеним суд повернувся до стадії підготовчого розгляду. 
Ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова від 16.06.25 , за клопотанням позивачки, до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ТОВ» Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії .
07.07.25 співвідповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позов( т. 1 а.с. 242-243) . Представник зазначає, що ТОВ» Газорозподільні мережі України « не є правонаступником ТОВ « Львівгаззбут» , тому не може нести жодної відповідальності за дії останнього щодо відключення газопостачання до будинку позивачки. Підставою для надання ОСОБА_6 послуг з газопостачання може бути лише виготовлення нею відповідної технічної документації та оплати послуг по підключення будинковолодіння до газопостачання. Жодних вимог до співвідповідача позивачкою щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлялось, відтак у вирішенні спору співвідповідач покладається на рішення суду. 
Ухвалою від 22.10.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 
В ході судового розгляду , 29.04.26 , від представника АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшли додаткові пояснення. Представник просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що відключення газопостачання до будинку позивачки здійснювалось згідно доручення ТОВ» Львівгаз збут», на підставі п. 4.10, 20, 27 Правил постачання природного газу , затверджених постановою НКРЕКП від 30.19.2015, в зв`язку з тим, що у споживача була заборгованість за надані послуги . Відтак, дії працівників АТ» Львівгаз» були правомірними. 
В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та зазначила, що неодноразово намагалась мирно врегулювати спір , в зв`язку з чим скеровувала відповідачам варіанти мирової угоди. Вона згідна відмовитись від розміру спричиненої їй шкоди, проте просила відповідачів відновити газопостачання до будинку. Між тим, АТ`Львівгаз» зазначає, що у них немає на це повноважень, а ТОВ» Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії , наполягає на виготовлені нової технічної документації для газифікації будинку та оплати вартості під`єднання до газової мережі. Це значні кошти, яких у позивачки немає. Крім того, до квітня 2021 року будинок був газифікований , а працівники АТ» Львівгаз» , без жодних попереджень від`єднали житло від газопостачання, спричинивши при цьому значну матеріальну шкоду її майну, так як пошкодили огорожу, газон та знищили дві туї. Крім того, діями відповідача їй було спричинено і значну моральну шкоду, адже її будинок не опалюється належним чином ; вона та члени її сім`ї не мають змоги тривалий час належно готувати та розігрівати їжу. Також із-за дій відповідача вона пережила стрес. Зокрема, на момент відключення газопостачання вона доглядала за хворим чоловіком , який був госпіталізований до медичного закладу .Сусіди телефоном повідомили їй про те, що працівники « Львівгазу» у варварський спосіб, руйнуючи її власність, відключають будинок від газу. Вона змушена була докладати додатковий зусиль для з`ясування підставності такого відключення, забезпечення теплопостачання та можливості приготування їжі в інший спосіб, ніж з використанням газу. Розмір її заборгованості був лише близько 4 тис. грн. та стосувався фактично місячного платежу. У разі, якщо б вона у визначений законом спосіб отримала попередження про намір постачальної організації відключити газ, вона б сплатила борг і її майно не було б знищене. Відтак, просить позов задовольнити, оскільки звернення з заявою до ТОВ» Газорозподільні мережі України « про підключення до газопостачання, потягне за собою значні трати на виготовлення документації та оплату повторного під`єднання будинку до надання послуги, хоч таке викликане неправомірними діями працівників АТ» Львівгаз» .
Представник АТ» Львівгаз» в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог та просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з не наданням доказів того, що діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода. Повноважень на відновлення газопостачання до будинку позивачки АТ» Львівгаз» на даний час не має.
Представник ТОВ» Газорозподільні мережі України « в судовому засіданні зазначив, що фактично вимог до товариства позивачкою заявлено не було. ТОВ» Газорозподільні мережі України « не є правонаступником ПАТ» Львівгаз» чи ТОВ « Львівгаззбут» , відтак не відповідає за їх дії. Газопостачання до будинку позивачки може бути відновлене лише тоді, коли остання виготовить технічну документацію про під`єднання будинку до газопостачання та оплатись послугу по проведенню робіт на постачання газу.
Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення учасників процесу, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, які мають значення для вирішення справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з частинами 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини.
На підставі договорів дарування від 17.02.2017 р., позивачка стала власником будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 . ( а.с. 193-198, т. 1 ) . Відповідно до Акту за № 5516 , складеного представником Яворівського відділення АТ» Львівгаз» , майстром ОСОБА_7 , 24.04.2021 , споживачу ОСОБА_8 ( колишня власниця будинковолодіння ) припинено газопостачання до будинку за вказаною адресою шляхом обрізки на місці врізки та проведено пломбування запірних пристроїв. Підставою для проведення вказаних дій зазначено доручення «Львівгаззбут» , без конкретизації номеру та дати такого. Акт складено одноособово та зазначено, що на момент виконання робіт був відсутній як споживач, так і доступ до житлового будинку ( т. 1, а.с. 103). 
Згідно Акту обстеження прибудинкової території , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , комісія в складі старости села та членів комісії ( т. 1 а.с. 8) виявили пошкодження газону навколо рову, знищення двох п`ятирічних туй сорту « Globe» та пошкодження крайньої правої нижньої плити огорожі. Наведене свідчить про відсутність про належного стану огорожі і водовідведення, огорожа знаходиться у незадовільному стані та власнику, ОСОБА_5 , рекомендовано приступити до ремонтних робіт, в першу чергу по водовідведенню . Вказані пошкодження відображені також на фото та відео матеріалах, долучених позивачкою до матеріалів справи ( т. 1 а.с. 147-154, 156-157,159).
На момент припинення газопостачання до належного позивачці на праві власності будинку, була наявна заборгованість за надану послугу з постачання природного газу в розмірі 11 283 грн. 28 коп. ( т. 1 а.с. 11). Згодом заборгованість була позивачкою частково погашена та станом на 01.05.22 складала 4 639 грн. 21 коп.( а.с. 146 т. 1 ) .
Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, оператор газорозподільної системи в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, а також нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у таких випадках: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; отримання від Оператора газотранспортної системи повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором газорозподільних систем договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу засіб вимірювальної техніки чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акту наданих послуг та/або акту приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 27 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 , якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки.
При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.
При припиненні (відновленні) газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Припинення (обмеження) газопостачання споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.
Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ згідно з абзацем 2 пункту 27 розділу ІІІ Правил.
Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам.
За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача.
У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.
В даному випадку судом надавалась можливість відповідачу, АТ» Львівгаз» та третій особі, ТОВ» Львівгаззбут» , надати докази на підтвердження того, що позивачці , у встановленому Законом порядку скеровувалось повідомлення про дату проведення робіт з припинення газопостачання, в зв`язку з наявною заборгованістю . Крім того, суд просив надати ТОВ» Львівгаззбут» або АТ» Львівгаз» копію доручення, на підставі якого проводились роботи по припиненню газопостачання до будинку позивачки. З інформаційного листа ( т. 1 а.с. 123) , виданого на запит представника відповідача Начальником Яворівського УЕГГ, вбачається, що таке доручення надсилалось в програмному комплексі « Документообіг», який на час розгляду справи оновлено та дані за 2021 рік не збереглися. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у працівників АТ» Львівгаз» станом на 24.04.2021 , не було жодних законних підстав для проведення робіт по відключенню будинку позивачки від газопостачання, так як споживач у визначеному порядку не була повідомлена про час та дату виконання таких робіт . Крім того суду не надано доказів того, що видавалось доручення на їх виконання, оскільки копія такого не збереглася ні в АТ» Львівгаз» , ні в ТОВ» Львівгаззбут» . Також суд приймає до уваги, що відповідно до пункту 31 розділу ІІ Закону України від 17.03.2020 № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на території регіонів України (областей, м. Києва, м. Севастополя), на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), на період дії "червоного" рівня епідемічної небезпеки та протягом 30 днів з дня його скасування забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Якщо споживач справно сплачував і не порушував правил безпеки користування газом, а також не був попереджений про відключення, то таке відключення є незаконним. Попередження має бути письмовим з позначкою про його вручення.
Якщо ж постачальником порушені Правила постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, абонент має право звернутися з позовом до районного суду з питанням оскарження припинення газопостачання та відновлення газопостачання.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті). За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків. у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)). Відтак, суд вважає підставними вимоги позивачки в частині відновлення газопостачання, так як таке було припинено неправомірно. Оскільки на момент ухвалення судового рішення виконання робіт по відновленню газопостачання входить до виключеної компетенції ТОВ» Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії , то вказаного відповідача і слід зобов`язати виконати вимогу по відновленню газопостачання до будинку позивачки. . При цьому суд вважає, що покладення такого обов`язку на співвідповідача, яким право позивача не було порушене, не свідчить про те, що суд вийшов за межі заявлених вимог. 
Так, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача. Суд приймає рішення, яким має бути відновлено порушені права споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення, що можливо шляхом зобов`язання відповідача, яким було допущено порушення прав позивача, відновити газопостачання.
Між тим, пункт 29 розділу ІІІ Правил припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ. У разі порушення споживачем строків оплати за договором постачання природного газу споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі, визначеному Типовим договором. 
Щодо завданої позивачці матеріальної шкоди протиправними діями відповідача АТ» Львівгаз» , суд приходить до наступного висновку Як зазначалось вище, безспірно встановлено, що в результаті робіт по припиненню газопостачання до будинку позивачки, працівниками АТ « Львівгаз» було пошкоджено майно ОСОБА_5 , зокрема : газон навколо рову, знищено дві п`ятирічні туї сорту « Globe» та пошкоджено крайню праву нижню плиту огорожі.
На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України під шкодою необхідно розуміти комплекс негативних наслідків, які виникають у зв`язку з порушенням.
За загальними положеннями, наведеними у статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Суд враховує правову позицію, викладеної у постановах Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17, від 21.12.2018 у справі № 920/31/18, згідно з якою причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності, і він полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.
Абзацом другим підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
На підтвердження вартості спричиненої шкоди, що була завдана протиправними діями працівників АТ « Львівгаз» позивачка надала Відомості ресурсів до локального кошторису № 02-001 на відновлення благоустрою земельної ділянки ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , складеної ПП « ЛАЙТБУД» ( т. 1 а.с. 6-7) , згідно якої вартість відновлювальних робіт складає 14 957 грн. ( з ПДВ) . 
Суд вважає, що вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають лише частковому задоволенню : щодо стягнення вартості пошкодженої бетонної плити ( 6500 грн ), двох п`ятирічних туй ( 1 000 грн ) та суміші насіння газонних трав, необхідних для відновлення пошкодженого газону ( 600 грн. 39 коп. ) . Жодних відомостей про те , що ПП « ЛайтБУД» були виконані всі роботи, внесені до кошторису, суду не надано. 
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, потрібно зазначити наступне.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку обставин чи фактів, за яких особа може стверджувати або ж вважати, що їй заподіяно моральної шкоди.
Поза розумним сумнівом є те, що усвідомлення факту порушення свого права викликає у будь-якої особи певні негативні емоції, переживання, страждання, тощо, тривалість, інтенсивність і глибину яких можна визначити лише опосередковано через фактичні обставини. Тобто, існує презумпція заподіяння моральної шкоди.
Порушення ПАТ "Львівгаз" є триваючим, оскільки продовжується понад чотири роки. За цей час позивачка та члени її сім`ї не можуть нормально приготувати чи підігріти їжу, відсутня можливість підігріти воду тощо. Позивачка змушена вживати додаткових зусиль для опалення будинку в зимовий період .
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Одночасно, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) зроблено висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Визначаючи розмір моральної шкоди в розмірі 100 000 грн, сторона позивача виходила з того, що її сім`я з квітня 2021 року була позбавлена звичних комфортних умов життя, залишившись в зимовий період без газопостачання, що зумовило додаткові зусилля для організації життя, спричинило моральні страждання. Протиправні дії відповідача, які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації позивачці побуту, необхідності звертатись до суду для відновлення порушеного права, тобто позивачці була завдана моральна шкода у виді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, що дає їй право на відшкодування такої школи.
Враховуючи викладене вище, суд бере до уваги, що усталений спосіб життя позивачки, після неправомірного відключення від газопостачання, змінився. Вона була змушена застосовувати додаткові зусилля для пристосування та організації свого побуту в опалювальний період та приготування їжі.
Виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, буде доцільним стягнути з відповідача , АТ « Львівгаз» , на користь позивачки завданої моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень.
Питання щодо стягнення судового збору вирішуються в порядку ст. 141 ЦПК України та з АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» слід стягнути в дохід держави судові витрати у розмірі 3073грн. 60 коп. ( 1073.60 та 2 000 грн., як 1 / 5 від сум задоволених вимог ) 
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати ТОВ» Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії відновити газопостачання до будинку на АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .
Cтягнути з АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 8 100 ( вісім тисяч сто ) грн. 39 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 ( двадцять тисяч ) грн. у відшкодування моральної шкоди , а всього 28 100 ( двадцять вісім тисяч сто ) грн. 39 коп.
В решті вимог відмовити за безпідставністю. 
Стягнути з АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в дохід держави судовий збір в розмірі 3073 ( три тисячі сімдесят три ) грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони у справі :
Позивачка : ОСОБА_1 ; зареєстрована АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_2 ;
Відповідач : АТ « Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» , м. Львів вул.Золота, 42 , Код ЄДРПОУ 033549039 ; 
Відповідач : Газорозподільні мережі України « , в особі Львівської філії ; м. Львів вул.Золота, 42 , Код ЄДРПОУ 03349039 ;
Третя особа : ТОВ» Львівгаззбут» , м. Львів вул. Шевченка, 111А, Код ЄДРПОУ 39594527.
Повний текст рішення виготовлено та оголошено 08 червня 2026 року. 
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима