ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 м.Дніпро Справа № 908/2710/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Золотарьової Я.С. (доповідач)
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
секретар судового засідання: Янкіна Г.Д. 
представники учасників провадження:
від скаржника: Карленко Н.Т.
від боржника: не з`явився
керуючий реструктуризацією – Лященко С.С.
розглянув матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026, повний текст якої складено 01.04.2026 (суддя О.О. Юлдашев) 
у справі про банкрутство № 908/2710/25
Боржник – Фізична особа ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
Керуючий реструктуризацією – Лященко С.С.
про неплатоспроможність 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви
До Господарського суду Запорізької області надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника на суму 392 009,57 грн.
Заява ґрунтується на Рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року по справі № 280/9265/21, яким з ОСОБА_1 стягнуто податковий борг на користь ГУ ДПС у Запорізькій області:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 361 868,06 грн. (триста шістдесят одна тисяча вісімсот шістдесят вісім гривень 06 коп.);
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 30 141,51 грн. (тридцять тисяч сто сорок одна гривня 51 коп.).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 податковий борг фізичної особи ОСОБА_1 перед кредитором Головним управлінням ДПС у Запорізькій області в розмірі 392 009,57 грн визнати безнадійним, та таким, що підлягає списанню відповідно до ч.2 ст.125 Кодексу України з процедур банкрутства.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі № 908/2710/25 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією про визнання податкового боргу Фізичної особи ОСОБА_1 перед Головним управлінням ДПС у Запорізькій області безнадійним та таким, що підлягає списанню.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Скаржник зазначає, що існує рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 (справа №280/9265/21), яким уже було задоволено позов про стягнення з боржника податкового боргу у розмірі 392 009,57 грн.
Апелянт стверджує, що встановлений статтею 102 Податкового кодексу України (ПКУ) 1095-денний строк давності для стягнення боргу не сплив, оскільки його перебіг був зупинений спочатку через карантин (з 18.03.2020), а згодом — через введення воєнного стану в Україні.
Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПКУ, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення або визнання боргу безнадійним лише у чітко визначених законом випадках.
Податковий борг фізичної особи у процедурі банкрутства може бути визнаний безнадійним лише за умови недостатності майна після завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі, а не на проміжних етапах.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про списання боргу без належного дослідження всіх обставин справи та доказів.
Податковий орган наполягає, що борг не є безнадійним у розумінні ПКУ, оскільки строки його стягнення тривають до повного виконання судового рішення.
Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Сторони не скористались свої процесуальним правом на подання відзиву та пояснень на апеляційну скаргу.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів - Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі № 908/2710/25 залишено без руху. Зазначено, що апелянт протягом 10 днів з дня отримання ухвали має усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
23.04.2026 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 14.04.2026 надійшла заява про усунення недоліків скарги із доказами сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі про банкрутство № 908/2710/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.2026. Витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи (оскарження) № 908/2710/25, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
07.05.2026 матеріали справи №908/2710/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
У судове засідання 19.05.2026 представник боржника не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.
В судовому засіданні 19.05.2026 заслухано представників скаржника та керуючого реструктуризацією, Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.
Обставини справи, встановлені судом, мотиви судового рішення 
До Господарського суду Запорізької області від ФО ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність останньої. 
Ухвалою суду від 14.10.2025 відкрито провадження у справі №908/2710/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво № 107 від 04.02.2013); призначено попереднє судове засідання на 11.12.2025.
На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за № 77422 від 15.10.2025р. 
До суду надійшли наступні заяви з грошовими вимогами до боржника:
- Головного управління ДПС у Запорізькій області на суму 392 009,57 грн;
- ОСОБА_2 на суму 50 000,00 грн.
Заява ГУ ДПС у Запорізькій області ґрунтується на рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року по справі № 280/9265/21, яким з ОСОБА_1 стягнуто податковий борг на користь ГУ ДПС у Запорізькій області:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 361 868,06 грн. (триста шістдесят одна тисяча вісімсот шістдесят вісім гривень 06 коп.); 
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 30 141,51 грн. (тридцять тисяч сто сорок одна гривня 51 коп.).
До суду надійшли письмові повідомлення керуючого реструктуризацією про результати розгляду заявлених грошових вимог кредиторів. Керуючим реструктуризацією визнані грошові вимоги ОСОБА_2 повністю. Кредиторські вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області керуючим реструктуризацією не визнані, як такі, що підлягають списанню.
01.12.2025 надійшла заява Боржника про визнання погашеними вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області на суму 396 855,00 грн, на підставі ст. 101 Податкового кодексу України та ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства.
09.12.2025 надійшла заява керуючого реструктуризацією про визнання безнадійним та списання податкового боргу.
Судом встановлено, що податковий борг виник за 2016 рік.
Мотивуючи рішення щодо визнання податкового боргу безнадійним та його списання суд зазначив, що провадження у справах про неплатоспроможність фізичних осіб має інший порядок погашення заборгованості (зокрема перед податковими органами), ніж той, що передбачений загальними нормами цивільного чи податкового законодавства.
Суд провів системний аналіз Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) і дійшов висновку, що податковий борг, який виник протягом трьох років до дня відкриття провадження, визнається безнадійним та підлягає списанню.
На думку суду, КУзПБ не передбачає жодних інших умов для списання такого боргу, окрім факту наявності провадження про неплатоспроможність та виникнення боргу у зазначений трирічний період.
Суд роз`яснив, що податковий борг, якому більше 1095 днів (3 роки), списується на підставі статті 101 Податкового кодексу України. Податковий борг, який виник менше ніж за 3 роки до відкриття справи, визнається безнадійним і списується саме на підставі статті 125 КУзПБ.
Хоча положення про списання містяться у розділі про реструктуризацію, назва статті 125 (“Борги, що не підлягають реструктуризації”) прямо вказує на те, що такі податкові зобов`язання не включаються до плану реструктуризації, а мають бути списані.
Суд послався на правові позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (справи № 910/929/21 та № 907/76/22), які підтверджують такий підхід до списання податкових боргів фізичних осіб.
Суд встановив, що оскільки борг у розмірі 392 009,57 грн виник на підставі рішення суду від 2021 року (тобто в межах трирічного періоду до відкриття справи про неплатоспроможність у 2025 році), суд визнав його безнадійним та таким, що має бути списаним. 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.
Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою. 
Абзацом 19 ч. 1 ст. 1 КУзПБ визначено, що реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника. Провадження у справі про неплатоспроможність на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Відповідно до ст. 125 КУзПБ не підлягають реструктуризації борги боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та щодо сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Податковий борг, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, визнається безнадійним та списується у процедурі реструктуризації боргів боржника.
План реструктуризації боргів боржника затверджується господарським судом лише після повного погашення боргів боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та щодо сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо така заборгованість існує.
Системний аналіз частини першої, третьої статті 125 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що Кодексом визначено перелік боргів, які не підлягають реструктуризації і повне погашення яких є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації.
Водночас частиною другою статті 125 КУзПБ визначено наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та початку процедури реструктуризації боргів боржника щодо податкового боргу, який виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
Такими наслідками, зокрема є визнання податкового боргу безнадійним та його списання. При цьому Кодексом інших умов, окрім наявності провадження у справі про неплатоспроможність та виникнення податкового боргу протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника зазначеним Кодексом не передбачено».
Тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у ч. 2 ст. 125 КУзПБ визнання податкового боргу безнадійним і його подальше списання не пов`язується ані з безпосереднім затвердженням ухвалою суду плану реструктуризації, ані з наявністю у боржника майна за рахунок якого можливо погасити заборгованість. Єдиною достатньою такою умовою є наявність провадження у справі про неплатоспроможність та виникнення податкового боргу протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України (сфера дії Податкового кодексу України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Ст. 101 Податкового кодексу України визначається поняття безнадійного податкового боргу, а також визначає, що списання такого боргу здійснюється контролюючими органами. При цьому зазначено, що порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зважаючи на вказані норми, регулюванням Податкового кодексу України не охоплюються судові процедури, зокрема процедура неплатоспроможності боржника.
Водночас, апеляційний суд зауважує про те, що нормами Податкового кодексу України не визначено, що списання безнадійної податкової заборгованості є виключною компетенцією податкових органів. Такі норми у Податковому кодексі України відсутні.
Ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (законодавство, що регулює провадження у справах про банкрутство) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
У ст. 125 Кодексу встановлено, що у процедурі реструктуризації боргів боржника, яка є процедурою, що регулюється виключно Кодексом України з процедур банкрутства, судом визнається безнадійним та списується податковий борг. При цьому критерії, якими керується суд – це період, за який виник податковий борг, та наявність процедури реструктуризації боргів.
Отже, підстави для визнання податкового боргу безнадійним, які передбачені у ст. 101 Податкового кодексу України та ті, які передбачені ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства не є тотожними, так само як процедури їх списання, а також суб?єкти, які здійснюють таке списання. При цьому скаржником не доведено пріоритет норм Податкового кодексу України, з врахуванням того, що юридична сила Кодексу України з процедур банкрутства та Податкового кодексу України є однаковою. Але вирішуючи це питання, апеляційний суд враховує, що у процедурі банкрутства спеціальним законом є Кодекс України з процедур банкрутства.
З огляду на викладене, доводи скаржника в цій частині апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані.
Схожі за змістом правові позиції суду про списання податкового боргу фізичної особи, щодо якої відкрито справу про неплатоспроможність, викладені в постановах КГС ВС: № 910/929/21 від 07.09.2023, № 907/76/22 від 13.06.2023. 
Узагальнюючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковий борг ОСОБА_1 у розмірі 392 009,57 грн був правомірно визнаний безнадійним, оскільки він виник у межах трьох років до відкриття справи про неплатоспроможність, що є імперативною вимогою ст. 125 КУзПБ, незалежно від загальних правил стягнення, передбачених Податковим кодексом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі № 908/2710/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі № 908/2710/25 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 25.05.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк

Суддя  Ю.В. Фещенко