ПОСТАНОВА 
іменем України

02 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 389/926/24
провадження № 22-ц/4809/1045/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І. 
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Новіков Олексій Миколайович, на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2026 року у складі судді Берднікової Г.В.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областіз позовом до ОСОБА_2 ,в якій позивач просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розділити спільне майно її та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 58927 грн.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з квітня 2007 року до 03.09.2023 проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у його власному будинку, де вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет, до якого вносили усі зароблені кошти. За сімейним станом і вона, і ОСОБА_3 були розлучені. Шлюбу не реєстрували за відсутністю потреби в цьому, але вважали один одного чоловіком та дружиною. Чоловік заробляв підприємницькою діяльністю, вона працювала без оформлення трудового договору реалізатором на ринку. У 2008 році за рахунок кредитних коштів придбали легковий автомобіль ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , поставлений на реєстраційний облік на ім`я ОСОБА_3 . Вона в цьому кредитному договорі виступала майновим поручителем і погашення кредитну відбувалося за рахунок їх спільних коштів.
Тривалий час ОСОБА_3 тяжко хворів. Його хвороба була пов`язана з гострим запаленням органів травлення, у зв`язку з чим він переніс велику кількість хірургічних втручань. Всі турботи по придбанню ліків та продуктів харчування, забезпеченню чоловікові лікування, дієтичного харчування, вчасного прийому ліків, гігієнічних процедур були на її плечах. При цьому жодного іншого доходу, ніж її заробітки, у цей період у них із ОСОБА_3 не було, оскільки він не міг працювати, тому забезпечувала усім необхідним його лише вона. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з майнових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 , легковий автомобіль ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп легковий ПВ01Б, державний номерний знак НОМЕР_2 . Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив, тож спадкування має відбутися за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його єдиний син ОСОБА_2 , який заявлений відповідачем у справі.
З метою реалізації своїх спадкових прав, як особа, яка прожила зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5-ти років до дня відкриття спадщини, вирішила звернутися до суду з цією заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, просила суд надати їй право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 , як особі, яка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_3 , та розділити спільне майно її та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на 1/2 частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 58927 грн, що підтверджується звітом про оцінку майна №91 від 29.03.2024, як майна, набутого в період спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2026 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено черговість одержання права на спадкування та надано ОСОБА_1 право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 . Розділено спільне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом визнавши за нею права власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 . У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Новіков О.М., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, подав апеляційну скаргу, в якій просив вказане рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимогОСОБА_1 у повному обсязі. Судові витрати просив покласти на ОСОБА_1 , у тому числі стягнути з неї витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 14000 грн.
Вважав, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки позивачем не доведено факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Позивачем не доведено факту, що вона здійснювала матеріальне забезпечення спадкодавця, оскільки вона не працювала, пенсію не отримувала, жодного доходу не мала. Позивачем не доведено факту, що ОСОБА_3 знаходився у безпорадному стані, а показання свідків, які є суперечливими та різняться між собою, не є належними доказами, які мають довести обставини, за наявності яких можливо встановити ті факти, про які просив позивач.
У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Новіков О.М.підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів постановила розглядати справу при такій явці на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області 13.09.2023 у місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.8).
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кропвиницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О. 06.12.2023 заведено спадкову справу №76/2023 (номер у спадковому реєстрі 71680824), з матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк звернулася ОСОБА_1 , місце реєстрації якої АДРЕСА_2 . 22.11.2023 із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_2 , місце проживання останнього вказано: АДРЕСА_3 . 
Спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 15 квітня 1992 року. Заповіти та спадкові договори останнім не складалися. У газеті «Сільське життя» тиражем від 14.12.2023 розміщено оголошення нотаріуса про відкриття спадщини ОСОБА_3 (т.1 а.с.75-93).
Як свідчить договір дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельних ділянок від 10.12.2014 ОСОБА_3 (обдаровуваний) прийняв у власність наступне майно: земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом, яка розташована у АДРЕСА_3 , кадастровий номер 3510600000:50:092:0009. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд (присадибна ділянка), далі за текстом «земельна ділянка «1»; земельну ділянку площею 0,0132 га в межах згідно з планом, яка розташована у АДРЕСА_3 , кадастровий номер -3510600000:50:092:0010. Цільове призначення (використання) земельної ділянки – для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований у АДРЕСА_4 , під номером АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці «1». Вказаний договір дарування посвідчений 10.12.2014 приватним нотаріусом Знам`янсього міського нотаріального округу Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №1924 (т.1 а.с.11-13).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Кіровоградським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області 13.08.2008 за ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21703011401, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого МРЕВ ДАІ м. Знам`янка ДАІ УМВС України 01.04. 2006, ОСОБА_3 на праві власності належав причіп легковий-В, марки ПВ 01Б, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер шасі (кузов, рама коляска) НОМЕР_8 (т.1 а.с.15-16). Середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21703011401, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 117854 грн 00 коп, що підтверджується звітом №91 про оцінку майна, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 29.03.2024. (т.1 а.с.43).
У матеріалах справи містяться результати огляду від 06.04.2023 №66487156, проведеного терапевтом ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою зі скаргами на біль у животі/кольки без локалізації, абдомінальне об`ємне утворення, та виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, з яких убачається, що ОСОБА_3 з 24 квітня по 11 травня 2023 року, з 12 травня по 22 травня 2023 року, з 17 липня по 26 липня 2023 року, з 27 липня по 09 серпня 2023 року, 10 серпня по 17 серпня 2023 року, з 18 серпня по 30 серпня 2023 року, перебував на стаціонарному лікуванні у Абдомінальному відділенні з ліжками торакальної хірургіі КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради». 30 серпня 2023 року був виписаний з відділення у зв`язку з покращенням стану здоров`я на фоні симптоматичного лікування, за наполяганням пацієнта (т.1 а.с.21-27).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Реєстром територіальної громади ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою на момент смерті останнього також були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 22.08. 2024 (т.1 а.с.122).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що наявними матеріалами справи, медичними документами, показаннями свідків підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_1 тривалий час опікувалась над ОСОБА_3 , матеріально його забезпечувала, надавала йому необхідну допомогу протягом його хвороби, під час якої останній не міг самостійно повністю забезпечувати свої потреби, тобто позивачем доведено обставину того, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з такого.
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1  просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_3 , змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 та розділити спільне майно її та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 .
За змістом частин першої, другої статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Щодо наявності правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1  про зміну черговості в праві на спадкування апеляційний суд зазначає.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша статті 1261 ЦК України).
За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Стаття 1259 ЦК України визначає підстави та порядок зміни черговості одержання права на спадкування.
Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку:
1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо);
2) матеріальне забезпечення спадкодавця;
3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири;
4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3;
5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність усіх п`яти зазначених обставин.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2023 у справі №753/16113/20 (провадження №61-2552св23) та від 14.04.2025 у справі № 754/14700/23 (провадження №61-14268св24).
Під безпорадним станом спадкодавця слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.
На думку колегії суддів ОСОБА_1  не доведено належними, достовірними і достатніми доказами наявності перелічених вище юридичних фактів у їх сукупності, з якими закон пов`язує право на зміну черговості на спадкування, зокрема, здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, його матеріального забезпечення та надання іншої допомоги виключно позивачем, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані.
Як убачається із зібраних доказів по справі ОСОБА_1 , починаючи із 2018 року не працювала, про що свідчить копія трудової книжки серії НОМЕР_9 , заведена 18.06.1996 (т.1 а.с.149-150), пенсію не отримувала, жодного доходу не мала, що вказує на відсутність можливості забезпечувати не тільки себе, а і іншу особу - спадкодавця. 
Як свідчать медичні документи, долучені до справи, стан хворого ОСОБА_3 визначався як середньої тяжкості та містять відмітки - «...Виписаний з одужанням...» та «...Виписаний з поліпшенням...». Факт знаходження ОСОБА_3 на лікуванні протягом незначних проміжків часу не дають підстав для висновку про перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані, у зв`язку з яким він потребував би стороннього догляду, допомоги та піклування. ОСОБА_3 захворів 06.04.2023 року і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк хвороби склав 5 місяців, що безперечно не може вважатися як тривалий час здійснення дій, що стали б підставою для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування.
Отже, позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані внаслідок вищезазначених захворювань та проведеного лікування, а також здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем виключно позивачем.
Окрім того, ОСОБА_1  не доведено за допомогою належних та допустимих доказів факту здійснення нею матеріального забезпечення спадкодавця ОСОБА_3 , а саме по собі проживання за однією адресою не свідчить про те, що в цей час останній перебував на утриманні позивача.
Матеріали судової справи не містять жодних відомостей про те, яким саме чином, чи в який спосібОСОБА_1  здійснювала матеріальне забезпечення ОСОБА_3 , адже позивачем на надано відомостей про власний матеріальний стан, про розмір свого доходу та використання нею власних коштів для утримання, чи лікування ОСОБА_3 .
Оскільки позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_3  у безпорадному стані, у зв`язку з чим саме вона опікувалась останнім, як і не довела факту здійснення нею матеріального забезпечення спадкодавця, відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України та зміни черговості одержання позивачем права на спадкування.
Крім того, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про визнання за позивачем права власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки він набутий поза шлюбом за власні кошти ОСОБА_3 , а той факт, що позивач виступила поручителем ОСОБА_3 при купівлі автомобіля не підтверджує спільне проживання і ведення спільного бюджету.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд першої інстанції належним чином не встановив в повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, вдався фактично до переоцінки доказів та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині задоволення позову в частині зміни черговості спадкуваннята визнання за позивачем права власності на частку легкового автомобіля.
Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання апеляційної скарги по справі у розмірі 3633,60 грн. 
Крім того, враховуючи обсяг правничої допомоги відповідачу при розгляді цієї справи, апеляційний суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані відповідачу за рахунок позивача у суді першої інстанції, слід визначити у розмірі 7000 грн, що відповідає засадам співмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Новіков Олексій Миколайович, задовольнити.
Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на частку у спільному майні відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 червня 2026 року.

Головуючий суддя   О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко