180/736/26 
3/180/294/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: 

АДРЕСА_1 ,-
за ч. 4 ст. 156 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:

03.04.2026 року о 11.20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за торгівельним лотком, біля буд. №1 на площі "Привокзальна" в м. Марганці здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку з рук, чим порушила вимоги п.7.42 ст. 71 ЗУ "Про державне регулювання виробництва обігу спирта етилового, тютюнових виробів про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП України.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду неодноразово не з`явилася, про час та дату розгляду справи по суті повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Про причини неявки не повідомила.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. 
У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис правопорушення, дійшов висновку, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП так, як вина її підтверджується дослідженими доказами.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП). 
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція частини четвертої статті 156 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.04.2026 року.
Санкція ч.4 ст.156 КУпАП передбачає накладення штрафу від восьмисот до однієї тисячі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД №958514 від 03.04.2026 року; рапортом працівника поліції; протоколом огляду від 03.04.2026 року та фотознімками доданими до нього; письмовими поясненнями свідка та самої правопорушниці; копією постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, якою останню визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. 00 коп. в дохід держави, з конфіскацією предметів торгівлі, які відповідно до квитанції №2 передані до камери збереження речових доказів Відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.156 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 – у судовому засіданні не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 – є вчинення правопорушення повторно протягом року. 
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, з конфіскацією предметів торгівлі, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.
Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.
Відповідно до ч 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.23-24,33-35, ст.40-1 , ч.4 ст. 156, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених 03.04.2026 року по адміністративному протоколу Серії ВАД № 958514 від 03.04.2026 року у ОСОБА_1 , що знаходяться на зберіганні у відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Предмети торгівлі, вилучені 03.04.2026 року по адміністративному протоколу Серії ВАД №958514 від 03.04.2026 року у ОСОБА_1 , а саме; 7 (сім) пачок тютюнових виробів, що знаходяться на зберіганні у відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, №7 (Номер книги обліку речей і документів №270, Порядковий №7) та 50 гривень однією купюрою Серії АЛ8924276, що знаходиться на зберіганні у відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, №8 (Номер книги обліку речей і документів №270, Порядковий №8 – конфіскувати на користь держави. 

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.
Копія платіжного документу подається до суду.
Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства. 
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП, витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 

Суддя: О. С. Янжула