ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 м.Дніпро Справа №908/128/26
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач)
суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 (суддя Науменко А.О., повний текст рішення підписано 20.03.2026) у справі №908/128/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Доноват»
до відповідача Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про стягнення 69248,91 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи та оскаржуваного судового рішення.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Доноват» звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовом до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 69248,91 грн, з яких: основний борг у сумі 40601,34 грн, 3% річних у сумі 4785,40 грн та інфляційні втрати в сумі 23862,17 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем обов`язків за Договором поставки товару №53-121-01-21-10355 від 15.06.2021.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26 позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача 40601,34 грн заборгованості, 4785,40 грн 3% річних, 23862,17 грн інфляційних втрат, 2662,40 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26 в частині стягнення 3% річних у сумі 4785,40 грн та інфляційних втрат в сумі 23862,17 грн та ухвалити нове рішення в зазначеній частині з урахуванням контррозрахунку відповідача.
В обґрунтування заявленої скарги апелянт зауважив про те, що частина вартості продукції у сумі 6766,89 грн сплачується покупцем лише за умови реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином оформленої податкової накладної та в 10-ти денний строк з моменту отримання претензії про її сплату 23.12.2025, тобто до 02.01.2026 (включно). 
Таким чином, прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати частини вартості продукції в сумі 6766,89 грн за період з 08.02.2022 по 02.01.2026 відсутнє.
Відтак, на думку апелянта, висновок суду першої інстанції про правомірність вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 23862,17 грн інфляційних втрат за період з лютого 2022 по грудень 2025 та 4785,40 грн 3% річних за період 09.02.2022 по 13.01.2026 не відповідає фактичним обставинам справи оскільки вказані дні не є днями прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, зокрема, в частині оплати вартості продукції в сумі 6766,89 грн.
З урахуванням наведеного, скаржник наполягав на тому, що оскаржуване рішення суду в частині стягнення в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є незаконним, необґрунтованим та постановленим за відсутності належного з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим підлягає зміні у відповідній частині.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.
20.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Доноват» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти вимог апеляційної скарги, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. 
Згідно доводів позивача, відповідач мав сплатити вартість поставленого товару у строк до 08.02.2022 включно, оскільки в даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної та надання її покупцю, в разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку 60-ти календарних днів з моменту поставки повного обсягу товару. Натомість, наведене відповідачем в апеляційній скарзі тлумачення умов договору позивач розцінює як помилкове.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач), суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Зазначену ухвалу надіслано всім учасникам справи в електронні кабінети через систему «Електронний суд» 09.04.2026 о 17:15, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа.
У ході апеляційного розгляду даної справи Центральним апеляційним господарським судом, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.
Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду не надходило.
Не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 15.06.2021 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Доноват» (Постачальник) було укладено Договір поставки товару №53-121-01-21-10355 (далі – Договір).
Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». 
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1420 відокремлені підрозділи Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації акціонерного товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).
Також, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за юридичною особою – Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ЄДРПОУ 24584661) вбачається, що у графі «Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи» зазначено: Філія Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, код ЄДРПОУ 19355964, Місцезнаходження: Україна, 71503, Запорізька обл., місто Енергодар, вул. Промислова, будинок 133.
Відповідно до умов п. 3.2 Договору оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).
Згідно з п. 3.3 Договору розрахунок за поставлену продукцію, здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
На виконання умов Договору, за видатковою накладною №139 від 08.12.2021, позивач поставив відповідачеві товар на суму 40601,34 грн. 
Претензій щодо кількості або якості поставленого позивачем товару від відповідача не надходило. Факт отримання товару на суму 40601,34 грн з урахуванням ПДВ відповідачем не заперечується.
На підставі вказаної поставки позивачем оформлено податкову накладну №9 від 08.12.2021, згідно якої обсяг постачання склав 33834,45 грн, сума податку на додану вартість – 6766,89 грн. Податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №1 від 06.07.2022.
Доказів оплати отриманого за Договором товару матеріали справи не містять.
Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення заборгованості у сумі 40601,34 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 23862,17 грн та 3% річних в сумі 4785,40 грн, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині оплати поставленого товару, що також є підставою для нарахування та стягнення сум, передбачених ст. 626 Цивільного кодексу України.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що строк для оплати вартості поставленої продукції (33834,45 грн без ПДВ) розпочався з 09.12.2021 та скінчився 08.02.2022. Оскільки станом на 08.02.2022 податкова накладна щодо поставки вказаної продукції постачальником не була зареєстрована в ЄРПН, то у покупця не виникло зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ (6766,89 грн). А з урахуванням того, що станом на 08.02.2022 постачальник не пред`явив вимогу про сплату зазначеної частини вартості продукції, відповідно строк її оплати з боку покупця не настав.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, позивачем виконано всі умови договору щодо поставки товару і реєстрації податкових накладних, натомість відповідач свій обов`язок з оплати поставленого товару не виконав, що є підставою для стягнення заборгованості та сум, передбачених ст. 626 Цивільного кодексу України.
Предметом апеляційного перегляду є виключно стягнуті за рішенням суду суми 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1-4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та/або відзиві на неї. При цьому апеляційний суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 269 Господарського процесуального кодексу України, зокрема якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Переглянувши оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність встановлення місцевим господарським судом фактичних обставин справи, повноту їх правової оцінки та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Оцінивши зміст договору, на підставі якого між сторонами виникли господарські правовідносини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України. 
Згідно ч. ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Таким чином, двосторонній характер спірного договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору позивач приймає на себе обов`язок передати відповідачеві певну кількість товару і водночас набуває права вимагати його оплати, а відповідач у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату товару та водночас набуває права вимагати від позивача його передачі.
Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару на загальну суму 40601,34 грн з ПДВ.
Судом встановлено факт складення та реєстрації позивачем податкової накладної по поставці товару за договором в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відтак, враховуючи положення пункту 3.3 Договору, останній день для здійснення оплати за отриманий товар за видатковою накладною №139 від 08.12.2021 припадає на 07.02.2022 (з урахуванням вихідного дня). 
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наявність прострочення з виконання грошового зобов`язання з оплати вартості отриманого за Договором товару, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом щодо наявності підстав для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.
Як було встановлено, позивачем були нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 23862,17 грн інфляційних втрат за період з лютого 2022 по грудень 2025 та 4785,40 грн 3% річних за період 09.02.2022 по 13.01.2026.
Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що він зроблений арифметично та методологічно правильно.
При цьому, апеляційний суд наголошує на неспроможності доводів відповідача стосовного того, що у п. 3.2 та 3.3 договору сторони розмежували строки оплати вартості товару та сплати ПДВ за договором, внаслідок чого місцевий господарський суд і позивач припустились помилки при визначенні початку періоду прострочення, з огляду на наступне.
Так, положення договору, які визначають його ціну (вартість товару), що підлягає сплаті покупцем за поставлений товар, не розділяють вартість самого товару та суму ПДВ, що підлягає сплаті.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що аналіз положень договору дає змогу дійти висновку, що сума податку на додану вартість, зазначена у п. 3.2 договору включається у загальну ціну товару, зазначену у п. 3.1 договору, а тому вказана сума підлягає сплаті разом з вартістю поставленого товару.
Умови п. 3.2 договору, згідно якого оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), є лише умовою здійснення такої оплати, яка здійснюється у строк, визначений п. 3.3 договору і не змінює передбачений умовами договору строк оплати, порушення якого і є підставою для нарахування 3% річних та інфляційних.
З цих же підстав необґрунтованими є і посилання апелянта на приписи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки факт направлення / не направлення позивачем вимоги щодо сплати суми ПДВ жодним чином не впливає на обов`язок відповідача з оплати загальної ціни поставленого товару.
Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Центральний апеляційний господарський суд зазначає, що аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому судом встановлено, що оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаджинастасиу проти Греції»).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, які зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справі, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26 слід залишити без змін.

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2026 у справі №908/128/26 залишити без змін.

Справу №908/128/26 повернути до Господарського суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено та підписано 09.06.2026.

Головуючий суддя Г.В. Левшина 

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя С.В. Вінніков