ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7790/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 в адміністративній справі №280/7790/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
05.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 09.07.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової слу жби, та деяких інших осіб" з 09.07.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.10.2020 позивач звільнився з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. В подальшому позивачу в судовому порядку було зобов`язано призначити пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. У липні 2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про донарахування та виплати позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням додаткової вислуги років з моменту призову на військову службу за мобілізацією. Відповідач листом повідомив позивача про відсутність підстав для донарахування та виплати пенсії та повідомив, що подальше отримання пенсії виникне лише після звільнення з військової служби. Такі дії позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити з 09.07.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової слу жби, та деяких інших осіб". Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі № 280/807/22, яке набуло законної сили 11.01.2023, пенсію за вислугу років призначено 03.10.2020. З 23.04.2021 ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. До пенсійного органу із заявою про звільнення зі служби позивач не звертався, копію наказу (розпорядження) про звільнення з роботи та трудову книжку не надавав. Враховуючи викладене, підстав для виплати пенсії позивачу за вислугу років у відповідача немає. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 02.10.2020 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №222 був звільнений з військової служби у запас відповідно до пункту 2 підпункту “а”, у зв`язку з закінченням строку контракту.
24.11.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №280/6985/21 направлено матеріали для призначення позивачу пенсії за вислугою років.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі № 280/807/22, що набрало законної сили 11.01.2023, позивачу з 03.10.2020 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.
09.07.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення донарахування та виплату пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.
Листом від 08.08.2025 № 13684-12741/М-02/8-0800/25 відповідач повідомив, що документи для призначення пенсії з 03.10.2020 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі 280/807/22 надійшли до Головного управління 23.03.2023 та були опрацьовані в установленому порядку, проте ОСОБА_1 з 23.04.2021 проходив військову службу за контрактом, з якої за даними Головного управління не звільнений до теперішнього часу, у зв`язку з чим позивач втратив право на отримання (виплату) пенсії. Також позивача поінформовано, що виплата пенсії за вислугу років буде розпочата після звільнення його з військової служби, при цьому відповідно до вимог абзацу другого статті 2 Закону 2262-XII він матимете право на врахування (за бажанням) загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в донарахуванні та виплаті пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку на позивача розповсюджується дія частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки позивач був прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та під час дії особливого періоду, відповідно виплата пенсії не повинна припинятися до дня фактичного його звільнення зі служби або закінчення особливого періоду.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Законом України № 1169-VII від 27 березня 2014 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" статтю 2 після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час мобілізації, на особливий період до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, на службу до органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років на день їх демобілізації. Якщо новий розмір пенсії у цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували в мирний час, виплата їм пенсії здійснюється у розмірі, який вони отримували на день призову на службу у зв`язку з мобілізацією".
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Частиною другою статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюються з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Указами Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015, в Україні оголошено про часткову мобілізацію.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" було оголошено про загальну мобілізацію в Україні.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), на території України діє воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
Оскільки законодавством України не встановлено порядок припинення особливого періоду, то закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для завершення особливого періоду.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для зупинення виплати пенсії позивачу були висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 з 23.04.2021 проходив військову службу за контрактом, з якої за даними Головного управління не звільнений до теперішнього часу, у зв`язку з чим позивач втратив право на отримання (виплату) пенсії. 
З матерілалів справи видно, що з 02.10.2020 позивач був звільнений з військової служби за контрактом, та в подальшому згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі № 280/807/22 було призначено пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зазначені обставини не підлягають доказуванню в цій справі.
У період з 23.04.2021 по 20.04.2023 позивач проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України.
В подальшому позивач був призваний на військову службу за мобілізацією в особливий період та з 21.04.2023 зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що статтями 39, 40 Закону № 2232-XII передбачено, що призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу підчас мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом № 3543-XII. Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом підчас мобілізації, на особливий період, або прийнятті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими законами України.
Аналіз наведеної норми Закону дає підстави стверджувати, що громадяни України які захищають національну безпеку та цілісність нашої держави можуть бути призвані на строкову службу, мобілізовані або прийняті на службу за контрактом, але в будь-якому випадку вони мають гарантії захищені законодавством України.
Таким чином, оскільки позивач був прийнятий на військову службу за контрактом під час мобілізації у зв`язку з виникненням кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, у зв`язку з чим на нього розповсюджується дія частини третьої статті 2 Закону № 2262-ХІІ щодо неприпинення виплати пенсії.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.06.2020 по справі №638/662/17, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстацнії, що у даному випадку на позивача розповсюджується дія частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки позивач був прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та під час дії особливого періоду, відповідно виплата пенсії не повинна припинятися до дня фактичного його звільнення зі служби або закінчення особливого періоду.
Що стосується посилань відповідача на те, що останнім не прийнято рішення встановленого зразка, а листом надано роз`яснення позивачу, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки недотримання форми рішення, враховуючи оцінку поданої позивачем заяви, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 321 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 в адміністративній справі №280/7790/25– залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай