Справа № 645/9361/25
Провадження № 2/645/1090/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 квітня 2026 року  м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі: Головуючого судді – Шарка О.П., при секретарі судових засідань - Мухіні В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; 
АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС
ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, Місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар
Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором №
469920-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 року, що становить
11 739,25 грн,що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3 658,59 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 8 080,66 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією - 0,00грн, а також судові витрати.
В обґрунтування позову зазначили, що 27 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну
комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 27.07.2023 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту..27.07.2023 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 27.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про
електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити
проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором
кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування
Кредитом є фіксованою та становить 1,14462815 процентів за кожен день
користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 469920-
КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового
сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості
за Договором № 469920-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушила
свої зобов`язання, встановлені договором, зв`язку чим у Боржника станом на 01.12. 2025 року становить 11 739,25 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3 658,59 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 8 080,66 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією - 0,00грн, а також судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимог визнав частково, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що щодо заявлених позовних вимог, які визнаються Відповідачем частково в загальному розмірі 5 220,93 грн., позивач обґрунтував свої позовні вимоги договором №469920-КС-002 про
надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 27 липня 2023 року та
заявив до стягнення 11 739,25 грн., з посиланням на ст. 1049, 1054 ЦК України, які
включають: 3 658,59 грн. борг за кредитом; 8 080,66 грн. сума заборгованості за відсотками. З доданого договору вбачається, що Сторони досягли домовленості, що загальна вартість кредиту складає 12 960,00 грн. яка включає 5 000,00 грн. кредит, 7 210,00 відсотки за користування кредитом, 750 грн. комісія за надання кредиту. Позичальник (Відповідач по справі) отримавши грошові кошти у розмірі 5 00,00
грн. правомірно розраховувала, що за їх користування має сплатити відсотки в сумі 7
210,00 грн. в межах правомірного користування кредитними коштами, а у випадку
змін загальної вартості кредиту внаслідок прострочення діють наслідки зазначені в п.
6.3. договору та Кредитодавець повідомляє Позичальника шляхом направлення йому
оновленого графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, як це передбачено
договором, ЗУ «Про споживче кредитування».
Позивачем не заперечується, що Відповідачем було сплачено грошові кошти у
загальному розмірі 6 989,07 грн., які розподілені Позивачем наступним чином:
-1 341,43 грн. зараховані на погашення тіла кредиту,
-4 897,66 грн. зараховані на погашення відсотків,
-750 грн. зараховані на погашення комісії за надання кредиту.
Представник звертає увагу, на нікчемність пункту договору про встановлення комісії
за надання кредиту. ОСОБА_1 сплатила на користь товариства 750,00 грн. комісії безпідставно, а тому в силу статті 534 ЦК України ці кошти мають бути віднесені на сплату
заборгованості за кредитним договором та, відповідно, перерахунку заборгованості,
який надано ОСОБА_1 . Умови договору про сплату позичальником на користь фінансової установи винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які
фінансова установа здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить
принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і
обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є
дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки умова про встановлення комісії за надання кредиту є нікчемною умовою,
сплачені 750 грн. підлягають зарахуванню до погашення відсотків за користування
кредитом 4 897,66 грн + 750,00 грн =5647,66 погашених відсотків. Враховуючи визначену та погоджену Сторонами загальну вартість кредиту,
відсутність іншого погодженого оновленого графіку та оновленої загальної вартості
кредиту, розмір заборгованості складає: 3 658,59 грн. за кредитом
7 210,00 грн - 5647,66 грн =1562,34 за відсотками.Загальний розмір заборгованості за кредитом складає: 3 658,59 грн + 1 562,34 грн = 5220,93 грн.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході судового розгляду встановлено, що 27 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у
порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну
комерцію». 
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 27.07.2023 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту..27.07.2023 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 27.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 469920-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про
електронну комерцію». 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування
Кредитом є фіксованою та становить 1,14462815 процентів за кожен день
користування Кредитом. 
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та
надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом
перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 - 2628(котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в
особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування
коштів (або платіжним дорученням).
Відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, належним
чином не виконує свої за Кредитним договором у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.12. 2025 року утворилась заборгованість – у розмірі 11 739,25 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3 658,59 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 8 080,66 грн;
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Виходячи з вищевикладеного є обґрунтованим висновок суду, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір про надання кредиту укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Відповідно до умов Кредитного договору встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 1,14462815 процентів за кожен день
користування Кредитом
У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору№469920-КС-002 від 27.07.2023 року станом на 01.12. 2025 року у розмірі 11 739,25 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3 658,59 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 8 080,66 грн.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підлягає стягнення з відповідача,відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України. 
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; 
АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС
ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, Місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар
Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором №
469920-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 року, що становить
11 739,25 грн,що складається з:
- Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3 658,59 грн;
- Суми прострочених платежів по процентах - 8 080,66 грн;
- Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн;
- Суми прострочених платежів за комісією - 0,00грн
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; 
АДРЕСА_1 ) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239,
Місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс
411) сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2026
Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: