Справа № 583/2235/26
2-о/583/79/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Ярошенко Т.О.
за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга охтирська державна нотаріальна контора Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог.
01.05.2026 року до суду звернулася ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2026 року вона звернулася до Другої охтирської державної нотаріальної контори Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на транспортний засіб марки ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 20.03.2026 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено ОСОБА_3 , тоді як у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу прізвище власника вказано як ОСОБА_3 . На підставі вищевикладеного просить встановити факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.04.2006 року, виданого ДАІ ГУ УМВС України.
Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. 
Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність.
Представник Другої охтирської державної нотаріальної контори Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність.
За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи та недопущення зволікання з розглядом справи.
Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.10).
Згідно паспорту громадянина України прізвище матері заявниці зазначено як ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).
У посвідченні ветерана війни прізвище матері заявниці зазначено як ОСОБА_2 (а.с.9).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14.06.2016 року (а.с.8). 
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 (а.с.12).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.04.2006 року, виданого Охтирським МРЕВ ДАІ, прізвище власника транспортного засобу марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 зазначено як ОСОБА_2 , адреса власника АДРЕСА_1 , населений пункт Староіванівська; мають право керування ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.7).
Постановою державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.03.2026 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено ОСОБА_3 , тоді як у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу прізвище власника вказано як ОСОБА_3 (а.с.6).
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд приходить до висновку, що вказаний правовстановлюючий документ належить дійсно матері заявниці, а саме ОСОБА_2 , хоч у написанні прізвища допущено помилку ОСОБА_3 , тоді як у всіх інших документах вона значиться як ОСОБА_3 , але мова йде про одну і ту ж особу, це підтверджується і тим, що саме заявниця вказана у свідоцтві як особа, яка має право керування транспортним засобом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реалізації її права розпоряджатися майном в порядку спадкування.
Відповідно до листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо.
Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ – свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.04.2006 року належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме ОСОБА_7 , хоч в дійсності це одна і та ж особа. Цей факт повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а його встановлення має юридичне значення для заявниці.
Висновок суду.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 293, 294, ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 318, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.04.2006 року, видане ДАІ ГУ УМВС України (Охтирським МРЕВ)на власника ОСОБА_2 на транспортний засіб марки ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору тип ТЗ легковий комбі-В, об`єм двигуна 1091, належить особі на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду складено 07.05.206 року.

Суддя Охтирського 
міськрайонного суду Т.О.Ярошенко