ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/6296/25 (суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 160/6296/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» 26 лютого 2025 року звернулось до суду з позовом до Чернівецької митниці згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці №UA408000/2025/000029/2 від 03.02.2025 р. про коригування митної вартості товарів за ВМД 25UA408020003633U7.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надані до митного оформлення товару документи належним чином підтверджували заявлену митну вартість товарів, тому відповідач протиправно прийняв рішення про визначення митної вартості товарів за другорядним методом визначення митної вартості – 2-ґ. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що при розгляді справи митницею не було доведено правомірність оскарженого рішення. Декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає обставини справи та свою позицію у ній. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до прямого контракту №TRI-0307 від 03.07.2023, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» та TRIANGLE TYRE CO. LTD (Китайська Народна Республіка) та укладеної до нього Специфікацією № 12 від 30.07.2024 в редакції додаткової угоди № 1508/1 від 15 серпня 2024 р. (на суму 566379,60 доларів СІЛА), Специфікації №13 від 23.09.2024 (на суму 373891,10 доларів США), специфікації № 5/5 до інвойсу №12242003857- 5/4757-2 від 02.11.2024р. на митну територію України завезений товар - шини загальною кількістю 262 шт. на загальну суму 35999,77 доларів США.
31.01.2025 позивач надав відповідачу декларацію 25UA408020003633U7, в якій самостійно, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, визначив митну вартість товарів - 1716495,53 грн.
31.01.2026 декларант отримав повідомлення митниці (ідентифікатор повідомлення C43baadl-5e8b-4421-9a6f-51da4a69c5d3), відповідно до якого позивачу слід надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А в разі їх відсутності: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Декларант надіслав лист ТОВ "ТД "АЛЬФАТЕХ" від 31.01.2025 №31/01-2025-2, в якому зазначив, що надав всі наявні документи та протягом 10 робочих днів додаткові документи надані не будуть.
За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість за МД №UA100110/2025/520870 від 28.01.2025 «Шини пневматичні гумові, нові, для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121:265/70R19.5-18PR TR657 143/141J -13 штук, індекси навантаження та швидкості -143/141J, модель -TR657.335/80R20MPT 18PR TRY66 149К -196 штук, індекси навантаження та швидкості -149К, модель -TRY66.ToroBa марка: TRIANGLE . Виробник: TRIANGLE TYRE CO., LTD. Країна виробництва: CN». Рівень митної вартості 3,0157 $/кг (або 192,61 $/шт).
На підставі вищевикладеного Чернівецька митниця прийняла рішення №UA408000/2025/000029/2 від 03.02.2025 року про коригування митної вартості товарів за ВМД 25UA408020003633U7.
На виконання цього рішення митного органу позивач 03.02.2025 року подав митну декларацію 25UA408020003929U9 з відкоригованою збільшеною) митною вартістю товару, в результаті чого позивач сплатив збільшений розмір ввізного мита - на 27488,81 грн та відповідно ПДВ - на 84037,23 грн, всього загалом на 111526,04 грн. (графа 47 митної декларації).
Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача про коригування митної вартості товару UA408000/2025/000029/2 від 03.02.2025 року, є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення діяв протиправно.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару UA408000/2025/000029/2 від 03.02.2025 року, є те, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана оскільки документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості та містять розбіжності, а саме відсутні відомості щодо включення вартості пакування та маркування у митну вартість товару; неможливо визначити за якими специфікаціями поставляється товар; відсутне документальне підтвердження щодо 100 % оплати за товар; виникає питання щодо розподілу експедиторського обслуговування 
Водночас суд першої інстанції вирішуючи спірні правовідносини обґрунтовано зазначив, що враховуючи специфіку взаємовідносин між ТОВ «ТД «АЛЬФАТЕХ» як покупцем і TRIANGLE TYRE CO. LTD як виробником і продавцем шин, враховуючи особливості логістики шин, вже тривалий час напрацювалися умови за якими поставка, тобто формування партії товару яка завантажується виключно в контейнери призначені для морського перевезення, відбувається із групи замовлень, що оформлюються сторонами Контракту відповідними специфікаціями. А враховуючи виробничий процес, відвантаження із заводу шин не можливе у чіткій відповідності до специфікації.
По факту готовності замовленого товару формується інвойс, товарні позиції в якому передбачені в різних специфікаціях, тож і при оплаті в призначенні платежу може зазначатися декілька специфікацій.
Крім того, митна декларація формується на кожен окремий контейнер, а один контейнер не відповідає всьому замовленню і партії відповідно, а є лише його частиною.
Для економічної доцільності перевезення та економії коштів контейнер завантажується максимально - відповідно в ньому знаходяться шини замовлені згідно з різними специфікаціями.
Відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
Отже на момент митного оформлення товару декларант не був зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
При цьому, формуючи ці висновки суд першої інстанції врахував правові позиція викладені у постановах Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року у справі №380/6459/20.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з питання розподілу експедиторської винагороди та надання транспортно-експедиторських послуг ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді». 
Так, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді», відповідно до договору №01039-30 від 01.03.2019, має право укладати договори з іншими підприємствами в межах здійснення своїх зобов`язань перед ТОВ «ТД «Альфатех». Розрахунки між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами є приватно-правовими відносинами та стосуються сторін договору. 
Обставини розрахунків між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами декларанту невідомі, проте вони жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товару, що розмитнювався, оскільки всі витрати ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» виклав у рахунку, що був наданий до попередньої декларації.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку проте, що відповідач безпідставно не врахував під час митного оформлення вказаних рахунків та довідок про транспортні витрати.
Щодо тверджень митниці про неврахування пакування та маркування товару, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що за контрактом №ТШ-0307 від 03.07.2023 не передбачено виокремлення вартості пакування та маркування від загальної вартості предмету контракту, отже вартість пакування та маркування входить до загальної вартості товару, що декларується. Загальна вартість зазначена у митній декларації у графі 22.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що митний орган не довів наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що свідчить про відсутність підстав передбачених ч.2 ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів у декларанта. 
На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про те, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, або підстав вважати що вони містять розбіжності та в них наявні ознаки підробки.
Поданих позивачем документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік повністю відповідає вищенаведеним правилам ч. 1 ст. 53 МК України.
Також, слід зазначити, що у оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідач посилається на те, що визначена ним митна вартість товару ґрунтується на інформації, наявній у нього щодо митної вартості товару, митне оформлення яких вже здійснено. 
Проте суд апеляційної інстанції зауважує, що наявність у митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Відомості надані позивачем стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Відповідач зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.
При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), відповідач повинен довести, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
У ситуації з рішенням про коригування митної вартості товарів відповідач повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів, та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МКУ, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості.
Отже, якщо при обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідач у оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів не дотримався вимог, які зазначені вище, тому оскаржуване рішення митниці не можуть вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає п.3 ч.2 ст. 2 КАС України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування оскарженого рішення про коригування митної вартості товару. 
Щодо доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у відзиві на позов, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає. 
Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі №160/6296/25– без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва