МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 р.  	№ 400/2135/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) та просить: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошової винагороди в повному обсязі за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити Позивачу за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошову винагороду в повному обсязі за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань з урахуванням раніш виплачених коштів додаткової винагороди.
- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не щодо не розгляду та не надання відповіді на рапорт позивача від 09.10.2025 року про виплату недоплаченої суми коштів додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань у вересні та грудні місяці 2024 року а також січні та лютому 2025 року; 
- зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача від 09.10.2025 року про виплату недоплаченої суми коштів додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань у вересні та грудні місяці 2024 року а також січні та лютому 2025 року, за результатом чого в чотирнадцяти денний строк відповідно до п. 9 Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531, надати позивачу письмову відповідь.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не виплатив йому додаткову винагороду в розмірі 100 000грн. за спірні періоди відповідно до постанови КМУ №168. Позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн у грудні 2024 року, у січні – лютому 2025 року та 58000 грн у вересні 2024 року, тоді як відповідно до пункту 1 Постанови № 168 військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, розмір такої винагороди збільшується до 100 000 гривень 00 копійок на місяць пропорційно часу участі у таких заходах. Таким чином, з урахуванням фактичної участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зазначені періоди, Позивач має право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі, однак така винагорода у повному обсязі нарахована та виплачена відповідачем не була. Також, відповідач не надав жодної відповіді на рапорт позивача від 09.10.2025 року. 
Ухвалою від 06.03.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що дійсно, у вказаний період позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У періоди з 01.09.2024 року по 30.09.2024 року, з 04.11.2024 року по 30.11.2024 року, з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року та з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У спірний період позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка являлась окремим батальйоном територіальної оборони і в цій військовій частині був командир, який мав право видавати вищевказані накази. Відповідач на той момент являвся органом забезпечення, який, як розпорядник бюджетних коштів, фінансував нарахування, відповідно до відомостей, що містились в наказах про виплату додаткової винагороди. Тобто, в даному випадку додаткову винагороду було сплачено, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 , які видавались на підставі відомостей (рапорту), отриманої від безпосереднього командира позивача. 
Ухвалою від 01.04.2026 року суд витребував у відповідача письмові докази, зазначені в клопотанні про витребування доказів від 02.03.2026 року. 
Від відповідача до суду надійшли документи на виконання ухвали суду.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
З пояснень позивача вбачається, що у жовтні 2025 року йому стало відомо, що відповідач не в повному обсязі виплачував йому грошове забезпечення. 
09.10.2025 року позивач направив відповідачу рапорт поштою з вимогою виплатити недоплачену суму коштів додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань у вересні, та грудні місяці 2024 року а також січні та лютому 2025 року. Відповідачем було отримано 02.12.2025 року, однак про результат розгляду вказаного листа відповідач відповіді позивачу не надав, кошти не виплатив.
На адвокатські запити представника позивача відповідачем надавались відповіді, які підтверджують участь позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бой. Також, до відповіді надавались довідки про нарахування грошового забезпечення, з яких вбачається, що позивачу було виплачено грошову винагороду за вересень 2024 року – 58 000,00 грн, за грудень 2024 року – 30 000,00 грн. за січень 2025 року – 30 000,00 грн. за лютий 2025 року – 30 000,00 грн.
Позивач вважає, що відповідач виплатив додаткову винагороду за спірний період в неповному обсязі, а також протиправно не розглянув його рапорт, тому він звернувся до суду з позовом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України № 2011 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закону №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з ч. 4 ст.9 Закону України №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 від 28.02.2022 року “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану ”.Пунктом 1-2 постанови № 168( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 , п.2 розділу XXXIV передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
5. Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.
У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.
6. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Отже, підставою для виплати додаткової винагороди в сумі 100 000 грн. є:
- безпосередня участь у бойових діях,
- або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання.
Ці обставини підтверджуються бойовим наказом; журналом бойових дій, рапортом, на підставі яких командир військової частини приймає наказ про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000грн.
Позивач в обґрунтування позовних вимог надав суду лист відповідача, в якому зазначено, що він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 01.08.2024 року по 05.10.2024 року, з 18.10.2024 року по 30.07.2025 року. В свою чергу зазначений лист було складено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_2 перебувала в підпорядкуванні та складі військової частини НОМЕР_1 ) № 219 від 01.08.2024 року, журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 № 22 (том № 1) від 13.01.2025 року, а також довідку про здійснені нарахування та виплати позивачу. 
Також, відповідач у відзиві не заперечив участь позивача у бойових діях у спірний період, при цьому зазначивши: «відповідач на той момент являвся органом забезпечення, який, як розпорядник бюджетних коштів, фінансував нарахування, відповідно до відомостей, що містились в наказах про виплату додаткової винагороди. Тобто, в даному випадку додаткову винагороду було сплачено, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 , які видавались на підставі відомостей (рапорту), отриманої від безпосереднього командира позивача». 
З огляду на вказане відповідачем у відзиві та враховуючи наявні в матеріалах справи докази суд доходить висновку, що позивачу відповідач мав виплатити за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошову винагороду в повному обсязі за безпосередню участь у бойових діях з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань. При цьому, відповідачем не заперечується участь позивача у відповідних заходах у спірний період, а причиною не виплати по суті є не видання наказів командиром військової частини НОМЕР_2 , яка перебувала в підпорядкуванні та складі військової частини НОМЕР_1 . 
Отже, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошової винагороди в повному обсязі за безпосередню участь у бойових з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань є протиправною, а тому відповідач має виплатити позивачу грошову винагороду за цей період з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань. 
Щодо вимоги позивача про не розгляд відповідачем його рапорту, суд зазначає наступне. 
Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України визначені Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 року за № 1214/42559.
Розділом III. Особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі передбачено, що початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.
Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.
У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
9. Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:
1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
З матеріалів справи вбачається, що позивач рапорт від 09.11.2025 року надіслав відповідачу поштою 22.11.2025 року, який ортимано відповідачем 02.12.2025 року. Зазнаечне підтверджується квитанцією АТ «УКРПОШТА» та трекінгом відправлення. Разом з цим, відповідач не надав до суду жодного доказу розгляду рапорту позивача ні у строку 14 днів, ні станом на час розгляду справи. Тому, позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача щодо нерозгляду рапорту позивача та зобов`язання його розглянути, також підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі т. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, позов належить задовольнити.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити. 
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошової винагороди в повному обсязі за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за вересень 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року грошову винагороду в повному обсязі за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно а також перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (районах бойових дій) з розрахунку 100 000 гривень за кожен день виконання таких завдань з урахуванням раніше виплачених коштів додаткової винагороди.
4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 09.10.2025 року. 
5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 09.10.2025 року та надати письмову відповідь.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар