01.06.2026 Провадження по справі № 2-о/940/13/26 
Справа № 940/170/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 червня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі: 

головуючого судді Самсоненка Р.В.
за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.
заявниці ОСОБА_1 
представника заявниці адвоката Безуглої І.С.
представника заінтересованої особи ОСОБА_14.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 ,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області зі заявою, у якій просила суд встановити факт проживання її та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з 2014 року по дату зникнення безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заява обґрунтована тим, що вона проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , стрілець-снайпер десантно-штурмового відділення, десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти, десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти біля населеного пункту Родинське Покровського району Донецької області, під час бойового завдання.
У зв`язку з тим, що заявниця та ОСОБА_3 не зареєстрували шлюб, ОСОБА_1 не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, не має можливості оформити опіку над майном безвісти відсутнього, оформленння пенсії для дитини безвісти відсутнього військового та в подальшому оформлення спадщини. У зв`язку з чим прохала встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Заявниця вказала в заяві, що вона та ОСОБА_3 проживали разом з 2014 року як дружина та чоловік, шлюб вони не реєстрували, тому що в цьому не було необхідності. Вони проживали разом як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільний побут та відносини притаманні подружжю. Заявниці та ОСОБА_3 , належить на праві спільної часткової власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_4 , якого вони виховували спільно. Проживали разом до мобілізації чоловіка на військову службу та мали взаємні відносини як у подружжя до моменту зникнення ОСОБА_3 11.01.2026.
Ухвалою суду від 29.01.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу прийнято до розгляду, призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 18.01.2026 залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. заяву підтримали та просили задовольнити, надали пояснення аналогічні тим, що викладені по тексту заяви. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні від 13.05.2026 підтвердив факт ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з 2014 року по дату зникнення безвісти ОСОБА_3 11.01.2026 року. 
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5  у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 у судовому засіданні при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. 
Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що знають цю сім`ю. Вони проживали разом з 2014 року, як чоловік і дружина, вели спільне господарство, спільний побут, мали сина.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 підтвердила факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як чоловіка і дружини з 2014 року. Пояснила, що вони проживали разом як сім`я, провели ремонт у будинку, мали спільне господарство і спільний побут. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до Акту обстеження складеного депутатом Тетіївської міської ради Нечай В.Д., старостою П`ятигірського старостинського округу виконавчого комітету Тетіївської міської ради Роїком О.І., жительками с. П`ятигори ОСОБА_9 та ОСОБА_10 № 4 від 17.01.2026, підтверджено, що 27.01.2026 року було проведено обстеження місця спільного проживання громадян ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В результаті обстеження комісія виявила наступне, громадянин ОСОБА_3 дійсно з 2014 року по даний час спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з громаднякою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ( а. с. 12).
Із відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 9 від 23.01.2026, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 09.09.2004 по теперішній час, а ОСОБА_1 зареєстрована за даною адресою з 14.07.2021 по теперішній час ( а. с. 15).
У свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вказано батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 ( а. с. 14).
Заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , належить на праві спільної часткової власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 13.06.2021 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 263798582 від 30.06.2021, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2015 року, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41135641 від 05.08.2015 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41764966 від 05.08.2015 ( а. с. 9-11, 16-18). 
Із повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_12 про зниклого безвісти № 2/3 з/б від 13.01.2026 встановлено, що солдат ОСОБА_3 , стрілець-снайпер десантно-штурмового відділення, десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти, десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти біля населеного пункту Родинське Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання ( а. с. 8).
Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.01.2026 встановлено, що 15.01.2026 відділенням поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.01.2026 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№ кримінального провадження 1206111300000017) по факту зникнення безвісти його сина - військовослужбовця в.ч. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі населеного пункту Родинське Покровського району Донецької області ( а. с. 13). 
На підтвердження факту проживання однією сім`єю заявницею долучено розруківки з фотознімками на яких зображені заявниця, ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_13 , а також скіншоти переписок між заявницею, її матір`ю та ОСОБА_3 ( а. с. 91-102).
Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У пункті 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.
За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.
Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з вимог ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Разом з тим, правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII від 12.07.2018 (далі Закон № 2505-VIII)
Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону, близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;
Частиною 1 статті 3 Закону № 2505-VIII встановлено, що цей Закон поширюється на суспільні правовідносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти в умовах збройного конфлікту, у зв`язку з воєнними діями, заворушеннями всередині держави, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, іншими подіями, що можуть спричинити масову загибель людей, а також осіб, зниклих безвісти за будь-яких інших обставин.
У статті 6 вище вказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України.
Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення заявниці та оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, фотокартки та документи надані заявницею, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке:
- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 9 від 23.01.2026 щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , Актом обстеження № 4 від 27.01.2026, свідоцтвом про народження сина ОСОБА_4 ; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого по факту зникнення безвісти ОСОБА_3 внесені за заявою батька ОСОБА_2 ; показаннями свідків, копіями фотокарток; фактом наявності у володінні заявниці особистих документів безвісти зниклого, а зокрема копії паспорта ОСОБА_3 , копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2015 року;
- встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з норм ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявниці реалізувати права, передбачені цим законом, як близькому родичу та члену сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, у тому числі право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку безвісти зниклого чоловіка у порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України; право на отримання інформації про хід та результати розшуку у порядку, встановленому цим Законом; право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України;
- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з безвісті зниклим ОСОБА_3 з 2014 року по дату його зникнення безвісти, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.
Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані за однією адресою, мають спільного сина ОСОБА_4 та їм належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, підтверджується дослідженими судом доказами.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 2014 року по дату зникнення безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 258, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зниклого безвісти, однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 2014 року по дату зникнення безвісти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя        Р.В. Самсоненко