ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 червня 2026 року      м. Чернівці  справа № 727/2271/26
провадження №22-ц/822/980/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Перепелюк І. Б. 
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Черновська А.К.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 квітня 2026 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив: 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням майна, що перебуває у спільній частковій власності співвласників квартири.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 квітня 2026 року прийнято відмову позивачки ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , від позову у справі.
Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна, що перебуває у спільній частковій власності співвласників квартири, в зв`язку з відмовою позивачів від позову і прийняттям такої відмови судом.
Клопотання представника відповідача – адвоката Лисенка І.С. про стягнення судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 4 000 грн., 150 грн. на відшкодування поштових витрат, а всього 4 150,00 грн., тобто по 2 075 грн. з кожного позивача.
В іншій частині у задоволенні клопотання представника відповідача – адвоката Лисенка І.С. про стягнення судових витрат відмовлено. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 квітня 2026 у частині стягнення з позивачів на його користь судових витрат у визначеному судом розмірі. 
Змінити резолютивну частину ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 квітня 2026 року та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних частинах на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 12 000 грн., а також 150 грн. на відшкодування поштових витрат, а всього 12 150,00 грн., тобто по 6 075 грн. з кожного позивача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  вказує на те, що витрати на оплату послуг адвоката можуть бути зменшені судом виключно у разі, якщо інша сторона своїм вмотивованим клопотанням заперечує проти такої суми.
ОСОБА_1  надавалася правова допомога адвокатом Лисенком І.С. відповідно до договору № 6 про надання правової допомоги від 24.03.2026 року. 
Сторонами у договорі встановлений гонорар адвоката у розмірі 12 000грн. Гонорар сплачено клієнтом відповідно до акту № 1 прийняття-передачі наданих правничих послуг від 24.03.2026. Докази договірних відносин між клієнтом та адвокатом наявні у матеріалах справи та зазначені у ухвалі, що оскаржується.
Відповідач просив солідарно стягнути з позивачів понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн. у випадку відмови у задоволенні позову.
Судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права під час винесення рішення про стягнення із позивачів компенсації витрат на правничу допомогу виходячи із того, що клопотань про зменшення розміру компенсації від іншої сторони не надходило, а матеріали справи відповідних підтверджень не містять.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_2 подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 квітня 2026 року залишити без змін.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням майна, що перебуває у спільній частковій власності співвласників квартири.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 квітня 2026 року прийнято відмову позивачки ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , від позову у справі.
Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна, що перебуває у спільній частковій власності співвласників квартири, в зв`язку з відмовою позивачів від позову і прийняттям такої відмови судом.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 4 000 грн., 150 грн. на відшкодування поштових витрат, а всього 4 150,00 грн., тобто по 2 075 грн. з кожного позивача.
Судові витрати, понесені відповідачем, підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: квитанціями Укрпошти за пересилання цінного листа позивачці ОСОБА_2 на загальну суму 150 грн.; ордером № 1485796 та договором № 6 про надання ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Лисенком І.С. від 19.03.2026, згідно з пунктами 3.1, 3.2 якого розмір гонорару за надану в межах цього договору правничу допомогу визначається сторонами у розмірі 12 000 грн., підтвердженням його оплати є підписаний ними акт про надання такої допомоги, що є додатком до цього договору; актом № 1 від 24.03.2026 року прийняття-передачі наданих правничих послуг, згідно з яким адвокат відпрацював (або зобов`язується відпрацювати) та надав/надати ОСОБА_1 наступні послуги на суму 12 000 грн.: первинну консультацію та ознайомлення з документами Клієнта; складання та подання до Шевченківського районного суду м.Чернівців відзиву на позовну заяву по даній справі; представництво інтересів Клієнта, що включає подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань по справі, участь Адвоката в судових засіданнях, інформування Клієнта щодо ходу справи у Шевченківському районному суді м.Чернівців від моменту вступу у справу в якості представника Клієнта до ухвалення судового рішення по справі.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених статтею 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Стягнувши з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності зі складністю справи, яка розглядалася у спрощеному позовному провадженні, не є складною, складання адвокатом відзиву на позовну заяву не потребувало значного часу, будь-яких інших клопотань та заяв ним до суду не подавалось, по справі проведено лише два судові засідання, які не були тривалими ( 1 год.14 хв. та 1 год.09 хв.), та участь у них адвокат Лисенко І.С. брав у режимі відеоконференції. 
Частиною третьою статті 142 ЦПК України визначено безумовне право відповідача на відшкодування при відмові позивача від позову. Дане право відповідача є обов`язковим, виникає виключно у єдиному випадку закриття провадження, а саме при відмові позивача від позову, і ніяким чином не пов`язується із наявністю чи відсутністю необґрунтованих дій позивача.  
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідача у справі в суді першої інстанції представляв адвокат Лисенко І.С.
Встановлено, що на підтвердження витрат надано договір про надання правничої допомоги №6 від 19.03.2026 року, акт №1 прийняття – передачі наданих правничих послу від 24.03.2026 року. згідно з яким адвокат Лисенко І.С. відпрацював (або зобов`язується відпрацювати) та надав/надати ОСОБА_1 наступні послуги на суму 12 000 грн.: первинну консультацію та ознайомлення з документами Клієнта; складання та подання до суду відзиву на позовну заяву по даній справі; представництво інтересів Клієнта, що включає подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань по справі, участь Адвоката в судових засіданнях, інформування Клієнта щодо ходу справи у суді першої інстанції від моменту вступу у справу в якості представника Клієнта до ухвалення судового рішення по справі.
Колегія суддів виходить із того, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Доводи апелянта, що клопотань про зменшення розміру компенсації від іншої сторони не надходило та матеріали справи відповідних підтверджень не містять, є безпідставними, з огляду на наступне. 
Так, з протоколу судового засідання в режимі конференції від 14.04.2026 (час 13:15:24) вбачається, що позивачка ОСОБА_2 заперечувала проти стягнення судових витрат на користь відповідача, про що зазначено також і в ухвалі суду першої інстанції. 
При цьому колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що позиція сторони позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу відповідачу може бути висловлена і в усній формі, що фіксується в протоколі судового засідання. Процесуальним законодавством не встановлена обов`язковість оформлення цього у вигляді письмового клопотання і висловлення позиції сторони щодо відшкодування нею витрат, зокрема на правничу допомогу, може бути і в усній формі під час розгляду справи.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував заперечення сторони позивачів щодо стягнення таких судових витрат, що дана справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала значного обсягу доказування, підготовки великої кількості процесуальних документів чи участі представника а також врахував що по справі проведено лише два судові засідання, які не були тривалими та участь у них адвокат Лисенко І.С. брав у режимі відеоконференції.
Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування ухвали суду. 
Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування немає.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді І.Б. Перепелюк                       І.Н. Лисак
І.М. Литвинюк