НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/118/26
2/680/223/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив: 
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи 
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами. 
Позовна заява мотивована тим, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») в електронній формі були укладені два кредитних договори: кредитний договір № 104011730 від 04 серпня 2024 року та кредитний договір № 6310067 від 31 липня 2024 року, відповідно до умов яких ОСОБА_1 отримав кредит, шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти.
28 липня 2025 року відповідно до договору факторингу № 28072025 право вимоги за кредитним договором № 104011730 на загальну суму 19 812,40 грн та кредитним договором № 6310067 на загальну суму 17 590 грн перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» (далі – ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси») в електронній формі був укладений кредитний договір № 2065204 від 25 березня 2025 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит, шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти. 
25 липня 2025 року відповідно до договору факторингу № 25072025 право вимоги за договором № 2065204 від 25 березня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на загальну суму 13 110 грн.
Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
З урахуванням викладеного, позивач як правонаступник боргових зобов`язань відповідача за кредитними договорами, просив стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 50 512,40 грн та судові витрати. 

Представник відповідача – адвокат Шелудько О.О. направила до суду відзив, в якому просила відмовити у позові. Свої заперечення обґрунтовувала відсутністю доказів перерахування коштів за кредитними договорами №104011730, 6310067, 2065204, оскільки позивач не долучив до позовної заяви жодних первинних бухгалтерських документів, у зв`язку чим не можливо перевірити як наявність заборгованості, так і встановити її розмір. Долучені позивачем платіжні доручення про перерахування коштів містять неповний номер банківської картки, належність якої не встановлено, тому є не належними і недостовірними доказами. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.
Також відповідач не згодний з твердженням позивача стосовно укладення договорів №5160084, №4292762 в електронній формі. Позивач не надав жодного доказу направлення будь-якого ідентифікатора відповідачеві, не надав доказів використання відповідачем цього ідентифікатора.
Також вказує, що стягнення комісії за надання кредиту та за користування кредитними коштами є незаконним, не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».
Окрім того вважає, що нарахування позивачем неустойки у розмірі 6000 грн за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в період воєнного стану суперечить пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Пер`ян А.А. направила до суду відповідь на відзив в якій вказала, що відповідач подав заявку на оформлення договору в якій зазначив особисті персональні данні, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, підписав договір електронним підписом. Тобто відповідач вчинив ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі. ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з умовами кредитних договорів, обставини їх укладення не спростував належними та допустимими доказами. Кредитні договори були підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов цих договорів. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.
Вказує, що у розрахунках заборгованості за кредитними договорами, наданими первісними кредиторами, міститься інформація щодо проведення відповідачем оплат, які зараховано на погашення заборгованості, відповідно до умов кредитних договорів. Отже, сплати відповідачем коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення кредитного договору, погодження з його умовами та отримання коштів.

Представник відповідача – адвокат Шелудько О.О. направила до суду заперечення в яких, окрім зазначеного раніше, звертала увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який перебуває по теперішній час на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, а тому відповідно до пункту 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідач звільнений від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача – адвокат Шелудько О.О. направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача.

Процесуальні дії у справі
26 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
19 березня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із прийняттям судом відзиву та наданні сторонам права на подання інших заяв по суті.
09 квітня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів.
24 квітня 2026 року у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із ненадходженням витребуваних документів. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
04 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 104011730 (далі – Договір №1), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 620461 (04.08.2024 o 14:01), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору №1) (арк. спр. 8-13).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 10 700 гривень. Кредит надається загальним строком на 345 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін повернення кредиту - 15 липня 2025 року (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №1).
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 42 518,80 грн. Денна процентна ставка складає: (42 518.80 грн. / 10700.00 грн.) / 345 днів * 100% = 1,15% (п. 1.5 Договору №1).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п.п. 1.5.2, 1.5.3 Договору №1).
Комісія за надання кредиту: 1 219,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору №1).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору №1).
Відповідно до п. 4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку чергового платежу згідно графіку платежів, має право нараховувати проценти за ставкою 1825 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів відбувається щоденно на суму простроченої заборгованості за кредитом. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 16-18).
Графіком платежів за договором (додаток №1) доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, встановлено графік (дати) платежів (арк. спр. 14).

31 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 6310067 (далі – Договір №2), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 840593 (31.07.2024 o 19:04), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору №2) (арк. спр. 34-39).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 9 500 гривень. Кредит надається загальним строком на 345 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін повернення кредиту - 11 липня 2025 року (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №2).
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 37 749,10 грн. Денна процентна ставка складає: (37 749,10 грн. / 9500,00 грн.) / 345 днів * 100% = 1,15% (п. 1.5 Договору №2).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п.п. 1.5.2, 1.5.3 Договору №2).
Комісія за надання кредиту: 1 081,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору №1).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору №2).
Відповідно до п. 4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку чергового платежу згідно графіку платежів, має право нараховувати проценти за ставкою 1825 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів відбувається щоденно на суму простроченої заборгованості за кредитом. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 42-44).
Графіком платежів за договором (додаток №1) доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, встановлено графік (дати) платежів (арк. спр. 40).
28 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28072025, відповідно до умов якого від ТОВ «Мілоан» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 104011730 на загальну суму 19 812,40 грн, за кредитним договором № 6310067 на загальну суму 17 590 грн, що підтверджується договором, додатковою угодою №1, актами прийому-передачі реєстру боржників, платіжними інструкціями, витягами з реєстру боржників (арк.спр.28-33, 53-54). 
25 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2065204 (далі – Договір №3), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 554044 (25.03.2025 o 14:31), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору №3) (арк. спр. 61-66).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 3 000 гривень. Кредит надається загальним строком на 345 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін повернення кредиту - 05 березня 2026 року (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №3).
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 9 990 грн. Денна процентна ставка складає: (9 990 грн. / 3 000 грн.) / 345 днів * 100% = 0,97% (п. 1.5 Договору №3).
Проценти за користування кредитом протягом усього строку користування кредитом становлять 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п.п. 1.5.3, 1.5.4 Договору №3).
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0,00 грн (п. 1.5.4 Договору №3).
Комісія за надання кредиту: 750,00 грн, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору №3).
Комісія за обслуговування кредиту (за весь строк кредитування): 9240,00 грн, що нараховується за ставкою 14,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору (п. 1.5.2 Договору №3).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору №3).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 69-71).
Графіком платежів за договором (додаток №1) доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, встановлено графік (дати) платежів (арк. спр. 67).
25 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25072025, відповідно до умов якого від ФК «Незалежні Фінанси» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2065204 на загальну суму 13 110 грн, що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжною інструкцією, витягом з реєстру боржників (арк. спр.77-81).
Відповідно до довідки (форма 5) виданої командиром військової частини НОМЕР_2 № 1706 та військового квитка серії НОМЕР_3 від 18 червня 2020 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частин НОМЕР_2 з 24 лютого 2022 року (арк.спр.158-159).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази, зокрема витяги з ЄДРЮО, статути, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи підтверджують, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори факторингу на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. 
Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не оспорюється факт переходу права грошової вимоги відпервісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами №1, №2, №3, укладеними між ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 . 
Стосовно укладення кредитних договорів та перерахування кредитних коштів.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
У частинах першій та другій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» зазначено, що автентифікація – це електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом – алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Загалом підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів, який не обов`язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов`язувався.
Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 104011730 від 04 серпня 2024 року; між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладеного договір про споживчий кредит № 6310067 від 31 липня 2024 року; між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2065204 від 25 березня 2025 року.
Вказані кредитні договори укладенні в електронній формі, підписані за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовим паролем), які є вбудованими в електронні договори, що свідчить про волю сторін договору, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, засвідчує ідентифікацію сторін.
Відповідач не оспорює цілісність чи незмінність електронних договорів. 
Анкети-заяви на кредит (арк.спр.19,45, 72) містять персональні дані відповідача, номер телефону, електронну пошту, ІР адресу з якої подано заяву, канал залучення, опис процесу оформлення та розгляду заяв.
Таким чином суд вважає доведеним укладення відповідачем договорів про споживчий кредит №1, №2, №3 в електронній формі.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів перерахування відповідачу кредитних коштів за договорами №1, №2, №3 у розмірі 10700 грн, 9500 грн, 3000 грн відповідно, оскільки ці обставини підтверджуються: платіжним дорученням від 04 серпня 2024 року (арк. спр. 20), платіжним дорученням від 31 липня 2024 року (арк. спр. 46), платіжним дорученням від 25 березня 2025 року (арк. спр. 73), виписками по рахунку та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» (169-171).
Отже, факт отримання відповідачем коштів від первісних кредиторів суд вважає доведеним. 
У подальшому позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1  за вказаними договорами.
Суд установив, що кредитні кошти відповідач ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі.
Отже, на правовідносини, які виникли між сторонами поширюється дія Закону України  «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Пунктом 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 104011730 від 04 серпня 2024 року
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 19 812,40 грн, з яких: тіло кредиту – 7704 грн, сума процентів за користування кредитом – 11684,40 грн, комісія за надання кредиту - 424 грн. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався і діє на час розгляду справи.
Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Збройних Сил України, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, а тому на нього поширювались пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо сплати процентів за користування кредитом, неустойки, штрафних санкцій.
Вказана обставина не була врахована позивачем при пред`явленні позову.
Суд установив, що позивач поряд із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами здійснював нарахування процентів на підставі п. 4.2 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України та штрафу за порушення зобов`язання, та які були частково сплачені відповідачем.
Суд дослідив розрахунок заборгованості, наданий позивачем (арк.спр. 22-26) та встановив наступні сплати відповідачем заборгованості за наданим кредитом: 21.08.2024 -сплата процентів у розмірі 2247 грн; 10.09.2024 - сплата процентів у розмірі 2247 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн; 05.10.2024 - сплата процентів у розмірі 2202 грн, процентів за порушення зобов`язання у розмірі 131 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн; 07.10.2024 - сплата процентів у розмірі 2157,15 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн; 23.10.2024 - сплата процентів у розмірі 2112,15 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн; 16.12.2024 - сплата процентів у розмірі 1977,30 грн, 2022,30 грн, 2067,30 грн, процентів за порушення зобов`язання у розмірі 32,10 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн, 214 грн, 214 грн; 28.12.2024 - сплата процентів у розмірі 1932,45 грн, процентів за порушення зобов`язання у розмірі 1195,80 грн, штрафу у розмірі 3991,10 грн та тіла кредиту у розмірі 214 грн, а всього 26 026,65 грн.
Окрім того після 28.12.2024 відповідач здійснив погашення за договором у загальному розмірі 11934,75 грн (214+1887,45+1842,60+1752,60+214+1662,75+1707,75+214+214+1797,60+ 214+214= 11934,75).
Всього відповідач сплатив 37961,40 грн (26 026,65 +11934,75).
У пункті 1.5.1 кредитного договору зафіксовано право позичальника на комісію за надання кредиту за ставкою 11,5 % від суми кредиту, тобто 1219 грн. Комісія за надання кредиту – це одноразова винагорода, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту). 
Відповідач покликався на те, що встановлення комісії є несправедливою умовою.
Проте суд відхиляє ці доводи відповідача. Комісія за надання кредиту визначена умовами договору та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту). Враховуючи положення чинного на день укладення договору законодавства України, принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із первісним кредитором, якщо дійсно вважав встановлення комісії за надання кредиту несправедливою умовою, натомість позичальник погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. 
Відповідно до даних розрахунку заборгованості відповідач сплатив комісію у загальному розмірі 795 грн (15 платежів по 53 грн), відтак заборгованість за комісією за надання кредиту складає 424 грн (1219 – 795=424).
Проте, зважаючи на внесення відповідачем коштів по сплаті заборгованості у розмірі 37961,40 грн, заборгованість за комісією, тілом кредиту, як і заборгованість в цілому за кредитним договором є повністю сплаченою.
З урахуванням викладеного у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором №104011730, тому підстави для задоволення позову в цій частині - відсутні.
Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 6310067 від 31 липня 2024 року
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 17590 грн, з яких: тіло кредиту – 6840 грн, сума процентів за користування кредитом – 10374 грн, комісія за надання кредиту - 376 грн. 
Як суд зазначив вище у відповідача на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом, неустойки, штрафних санкцій.
Суд дослідив розрахунок заборгованості, наданий позивачем (арк.спр. 48-51) та встановив наступні сплати відповідачем заборгованості за наданим кредитом: 21.08.2024 - сплата процентів у розмірі 1995 грн, 30.08.2024 - сплата процентів у розмірі 1995 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 28.09.2024 - сплата процентів у розмірі 1955,10 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 04.10.2024 - сплата процентів у розмірі 1915,20 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 23.10.2024 - сплата процентів у розмірі 1875,30 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 05.11.2024 - сплата процентів у розмірі 1835,40 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 06.12.2024 - сплата процентів у розмірі 1755,60 грн, 1795,50 грн, штрафу у розмірі 1474,90 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 190 грн, 27.12.2024 - сплата процентів у розмірі 1715,70 грн, 1675,80 грн, штрафу у розмірі 2725,10 грн та тіла кредиту у розмірі 190 грн, 190 грн, а всього 19967 грн.
Окрім того після 27.12.2024 відповідач здійснив погашення за договором у загальному розмірі 9280,50 грн (550+190+190+190+190+1596+1476,30+1516,20+1556,10+190+1635,90= 9280,50).
Всього відповідач сплатив 27247,50 грн (17967 +9280,50).
Обґрунтування правомірності нарахування комісії за надання кредиту суд навів вище, оскільки умови договору № 1 та договору № 2 є аналогічними.
У пункті 1.5.1 кредитного договору зафіксовано, що комісія за надання кредиту становить 11,5 % від суми кредиту, тобто 1081 грн.
Відповідно до даних розрахунку заборгованості відповідач сплатив комісію у загальному розмірі 705 грн (15 платежів по 47 грн), відтак заборгованість за комісією складає 376 грн (1081 – 705=376).
Проте, зважаючи на внесення відповідачем коштів по сплаті заборгованості у розмірі 27247,50 грн, заборгованість за комісією, тілом кредиту, як і заборгованість за кредитним договором в цілому є повністю сплаченою.
З урахуванням викладеного у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором №6310067, тому підстави для задоволення позову в цій частині - відсутні.
Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 2065204 від 25 березня 2025 року
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у загальному розмірі 13110 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу – 3 000 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту – 750 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 3360 грн, заборгованість за неустойкою – 6 000 грн, заборгованість за процентами 00,00 грн.
Умовами Договору № 2065204 визначено, що Комісія за надання кредиту встановлена в п. 1.5.1 цього Договору винагорода, що одноразово нараховується кредитодавцем за підготовку, організацію та надання фінансової послуги (кредиту) Позичальнику.
Комісія за надання кредиту: 750 грн, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору).
Суд вважає, що нарахування комісії за надання кредиту є правомірним, про що суд зазначив вище.
Оскільки відповідач не надав доказів належного виконання зобов`язання в частині сплати тіла кредиту та комісії за надання кредиту, тобто порушив свій обов`язок щодо повернення кредиту, позивач вправі вимагати дострокового повернення позики відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦК України.
Водночас позовні вимоги щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3360 грн є безпідставними, а заперечення представника відповідача в цій частині є обґрунтованими.
Так, як визначено умовами кредитного договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) – це встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації, при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення, заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику, текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього). 
Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 9240,00 грн, що нараховується за ставкою 14,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору (п. 1.5.2 Договору). 
Комісія за обслуговування кредиту сплачується кожні 15 днів протягом строку кредиту у розмірі 420 грн.
Частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено перелік типових умов, які вважаються несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів.
Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність ( ч. 6 ст. 3 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У Постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Об`єднана палата дійшла до висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналізовані умови кредитного договору свідчать про системність платежів за комісію за обслуговування кредиту (кожні 15 днів протягом строку кредитування), проте позивач не надав доказів реального надання і переліку конкретних послуг фактично наданих споживачу, необхідності їх надання в розумінні статей 8, 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того комісія за своєю правовою природою хоч і відноситься до загальних витрат за споживчим кредитом, однак за своєю суттю вона не може підміняти проценти, які є фактично платою за користування кредитом, яка сплачується позичальником на користь кредитора та які за загальним правилом носять періодичний (сталий характер). 
Відтак, враховуючи вищевикладені мотиви, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3360 грн є безпідставним та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 6000 грн, оскільки це суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 2065204 у загальному розмірі 3750 грн, яка складається із тіла кредиту – 3000 грн та комісії за надання кредиту – 750 грн.

Розподіл судових витрат
Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 246,94 грн (3750 х 100 : 50512,40 = 7,42 х 3 328 : 100 = 246,94).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2065204 в розмірі 3750(три тисячі сімсот п`ятдесят) грн.
У іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 246(двісті сорок шість) гривень 94 коп. сплаченого судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ - 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 . 

Суддя А.  О.  Олійник