Справа № 420/11881/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрати, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 402131 (чотириста дві тисячі сто тридцять одна) грн. 26 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між МО України в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової академії генерал-майора ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант», згідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
ОСОБА_1 звернувся з рапортом про відрахування через небажання продовжувати навчання. Про порядок відшкодування курсантами витрат пов`язаних з утриманням курсантів у ВВНЗ ОСОБА_1 попереджений. Наказом начальника Військової академії від 25.05.2018 року №37-РС згідно рапорту та протоколу вченої ради від 13.03.2018 року №8 у відповідності до абз.7 пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490 солдата ОСОБА_1 , відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання», відповідно до п. 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 та п.2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 
Згідно довідки-розрахунку від 25.05.2018 року №1/55/492, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 , у Військовій академії (м. Одеса) становить 402131,26 грн. Станом на 08.04.2025 року заборгованість складає 402131,26 грн. 31.03.2025 року ОСОБА_1 направлено вимогу-пропозицію про порядок та строки відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі від 31.03.2025 року №192/69700030, якою було запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, сплатити суму заборгованості на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 402131,26 грн. За відсутності можливості єдино разової сплати зазначеної суми, протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, звернутися до Військової академії (м. Одеса) з письмовою заявою про відстрочку чи розстрочку сплати вказаної суми, повідомивши розмір можливих щомісячних платежів. У відповідності до поштового трекінгу №0505269771245 ОСОБА_1 особисто отримав вимогу – пропозицію 27.03.2025 року. Разом з тим, добровільного переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача в рахунок існуючої заборгованості відповідач не здійснив, з письмовою заявою про відстрочку чи розстрочку сплати вказаної суми до позивача не звертався.
Оскільки відповідачем вказану суму не відшкодовано, у позивача виникло право на звернення до суду про стягнення цих витрат.
Ухвалою суду від 28.04.2025 року позовну заяву Військової академії (м. Одеса) залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4825,58 грн.
08.05.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі від 28.04.2025 року.
12.05.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відповідно до вимог ч.4 ст.171 КАС України направив запит до Управління ДМС України в Херсонській області щодо доступу до персональних даних відповідача.
16.05.2025 року до суду надійшла відповідь на запит щодо персональних даних відповідача, в якій зазначено, що за відомостями відомчої інформаційної системи ДМС станом на 16.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання по Херсонській області не значиться. Проте, при поданні даною особою заяви-анкети при оформлені паспорту громадянина України для виїзду за кордон в 2018 році, вказано місце реєстрації, вказане в запиті.
Ухвалою від 19.05.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/11881/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі направлена відповідачу засобами поштового зв`язку.
Оскільки у добровільному порядку відповідач суму вартості однострою не відшкодував, позивач звернувся до суду з позовною заявою про її стягнення.
Також судом було опубліковано оголошення про розгляд адміністративної справи № 420/11881/25 на офіційному веб-сайті судової влади України.
До Одеського окружного адміністративного суду повернута направлена судова кореспонденція з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Тому відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.
29.07.2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, згідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Військовій академії (м. Одеса) протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 
10.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом про відрахування з Військової академії (м. Одеса) через небажання продовжувати навчання. Також в рапорті відповідач зазначив, що про порядок відшкодування курсантами витрат пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах попереджений.
Наказом начальника Військової академії від 25.05.2018 року №37-РС згідно рапорту та протоколу вченої ради від 13.03.2018 року №8 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання», розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 
20.05.2028 року Військовою академією (м.Одеса) складено довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Військовій академії (м.Одеса) №1/55/492, розмір фактичних витрат згідно якої склав 402131,26 грн., серед яких: грошове забезпечення – 302303,99 грн.; продовольче забезпечення – 58982,22 грн.; речове забезпечення – 6300,00 грн.; медичне забезпечення – 14623,49 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії – 19921,56 грн.; оплата транспортних послуг - 0 грн.
31.03.2025 року Військовою академією (м. Одеса) направлено відповідачу направлено вимогу-пропозицію від 31.03.2025 року №192/69700030 про порядок та строки відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, якою було запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, сплатити суму заборгованості на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 402131,26 грн. За відсутності можливості єдино разової сплати зазначеної суми, протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, звернутися до Військової академії (м. Одеса) з письмовою заявою про відстрочку чи розстрочку сплати вказаної суми, повідомивши розмір можливих щомісячних платежів. 
У відповідності до поштового трекінгу №0505269771245, вказану вимогу–пропозицію 27.03.2025 року вручено одержувачу.
Станом на день звернення позивача до суду із даним позовом відповідачем у добровільному порядку відшкодування не здійснено, з письмовою заявою про відстрочку чи розстрочку сплати вказаної суми до позивача не звертався, а тому Військова академія (м.Одеса) звернулась до суду з позовною заявою про стягнення суми витрат у судовому порядку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно ч.2 ст.25 Закону № 2232-XII порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Так, визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 (далі - Порядок № 964).
Цей Порядок затверджений відповідно до статті 25 Закону № 2232-XII та визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII , витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).
Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ та Службі зовнішньої розвідки (п.2 Порядку № 964).
Згідно з пунктом 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Так, положеннями частини 10 статті 25 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Нормами пункту 6 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
На виконання пункту 3 Порядку №964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та затверджений "Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах", яким врегульований механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
Згідно з пунктом 7 Порядку №964 відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та Порядку відшкодування №964, розрахунок фактичних витрат, здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
За змістом пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Положеннями пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.
Згідно з пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.
Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Відповідно до п.2.3 цього Порядку розрахунку витрат у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу та курсантом та проходження ним військової служби (навчання) на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та контрактом.
Як убачається з матеріалів справи, згідно з укладеним контрактом від 29.07.2015 відповідач взяв на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Військовій академії (м. Одеса) протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 
10.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом про відрахування з Військової академії (м. Одеса) через небажання продовжувати навчання. Також в рапорті відповідач зазначив, що про порядок відшкодування курсантами витрат пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах попереджений.
Наказом начальника Військової академії від 25.05.2018 року №37-РС згідно рапорту та протоколу вченої ради від 13.03.2018 року №8 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання», розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 
Згідно довідки-розрахунку витрат на утримання у Військовій академії (м.Одеса) від 20.05.2028 року № 1/55/492 фактичні витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 за період навчання з 31.08.2015 року по 25.05.20218 року, складають 402131,26 грн., зокрема: грошове забезпечення – 302303,99 грн.; продовольче забезпечення – 58982,22 грн.; речове забезпечення – 6300,00 грн.; медичне забезпечення – 14623,49 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії – 19921,56 грн.
Розрахована позивачем сума витрат на утримання відповідача у навчальному закладі в розмірі 402131,26 грн. узгоджується з приписами Порядку № 964 та Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.
Однак, відповідач не надав позивачу документ про сплату боргу з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в сумі 402131,26 грн.
Відповідно до п.7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач 31.03.2025 року направив відповідачу вимогу-пропозицію від 31.03.2025 року №192/69700030 про порядок та строки відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, якою було запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, сплатити суму заборгованості на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 402131,26 грн.
У відповідності до поштового трекінгу №0505269771245, вказану вимогу–пропозицію 27.03.2025 року вручено одержувачу.
За наявними у справі матеріалами відповідачем не відшкодовано витрати, пов`язані з утриманням його у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, заборгованість на суму 402131,26 грн. не сплачена, доказів сплати до суду не надано.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 402131,26 грн відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Частиною 1 статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги військової академії (м.Одеса) підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Військової академії (м.Одеса) (Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, код ЄДРПОУ 24983020) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь (Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, код ЄДРПОУ 24983020) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 402131 (чотириста дві тисячі сто тридцять одна) грн 26 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.06.2026 року.

Суддя Г. В. Лебедєва