Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 р. № 638/299/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
08 січня 2026 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача виключити позивача з військового обліку та внести відповідні зміни до облікових даних;
- зобов`язати відповідача письмово повідомити позивача про виконання рішення суду.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 09.01.2026 адміністративну справу передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 було визначено головуючого суддю у даній справі.
Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 позовну заяву було залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову.
У наданий строк недоліки адміністративного позову позивачем були усунуті.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України та має вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією диплома спеціаліста.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачці стало відомо про її перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про внесення відомостей щодо неї до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивач зазначає, що вона не проходила військової служби, військової чи спеціальної підготовки, їй не присвоювалась військово-облікова спеціальність, із заявою про взяття її на військовий облік військовозобов`язаних вона до відповідача не зверталась.
Також позивач вказує, що здобута нею спеціальність «Економіка підприємства» не є медичною або фармацевтичною, а тому, на її переконання, взяття її на військовий облік військовозобов`язаних могло відбутися лише за її добровільним волевиявленням.
З матеріалів справи судом встановлено, що 20.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно позивачки було складено протокол №2650 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з непроходженням військово-лікарської комісії.
Цього ж дня, 20.12.2025, відповідачем винесено постанову №2650 про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
02.01.2026, позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила виключити її з військового обліку та внести відповідні зміни до облікових даних.
Листом від 23.01.2026 №10/72 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивачку про відсутність підстав для її виключення з військового обліку. У вказаному листі відповідач зазначив, що відповідно до відомостей, які містяться в АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних осіб з 17.02.2022.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення, вчинені дії або допущена бездіяльність: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.
Частиною першою статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає, зокрема, взяття громадян на військовий облік, виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною сьомою статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, зокрема, районні, міські територіальні центри комплектування та соціальної підтримки в межах повноважень, передбачених законом.
Частиною одинадцятою статті 1 Закону №2232-XII визначено особливості взяття жінок на військовий облік. 
Так, жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і закінчили заклади професійної, фахової передвищої або вищої освіти та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Водночас жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, крім жінок, які здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням.
Отже, законодавець розмежував дві категорії жінок: жінки з медичною або фармацевтичною спеціальністю підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, тоді як жінки з іншими спеціальностями та/або професіями, спорідненими з відповідними військово-обліковими спеціальностями, можуть бути взяті на такий облік лише за наявності їх добровільного волевиявлення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 1 Порядку №1487 визначено, що цей Порядок встановлює механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає, зокрема, у фіксації, накопиченні та аналізі наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками, а також у поданні відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 6 Порядку №1487 Міністерство оборони України визначає перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями, після здобуття яких жінки за власним бажанням беруться на військовий облік військовозобов`язаних, крім тих, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, за умови придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та віком.
Пунктом 51 Порядку №1487 також передбачено, що жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною у переліку, затвердженому Міноборони, крім тих, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням на загальних засадах, визначених цим Порядком.
Наказом Міністерства оборони України від 11.10.2021 №313 затверджено Перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями, після одержання яких жінки беруться на військовий облік військовозобов`язаних.
Разом з тим сама по собі наявність у жінки спеціальності та/або професії, включеної до такого Переліку, за відсутності здобутої медичної або фармацевтичної спеціальності, не є самостійною та достатньою підставою для обов`язкового взяття її на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки Закон №2232-XII та Порядок №1487 прямо пов`язують взяття таких жінок на облік із їх бажанням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснюють заходи щодо ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також виконують інші повноваження у сфері військового обліку в межах, визначених законом.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII.
Відомості Реєстру мають відповідати вимогам достовірності та актуальності, а внесення, зміна та обробка таких відомостей мають здійснюватися щодо осіб, які відповідно до закону належать до призовників, військовозобов`язаних або резервістів.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач має вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства», що підтверджується копією диплома спеціаліста, наявною в матеріалах справи. Здобута позивачем спеціальність не є медичною або фармацевтичною.
Водночас відповідачем не надано до суду доказів того, що позивач проходила військову службу, військову або спеціальну підготовку, що позивачці присвоєно військово-облікову спеціальність, що вона здобула медичну або фармацевтичну спеціальність, а також доказів проходження позивачем військово-лікарської комісії, за результатами якої встановлено придатність до проходження військової служби.
Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем заяви або іншого документа, який би свідчив про її добровільне волевиявлення щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаних.
Натомість з наявних у справі доказів вбачається, що 01.01.2026 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виключення її з військового обліку та внесення відповідних змін до облікових даних.
Листом від 23.01.2026 №10/72 відповідач повідомив позивачку про відсутність підстав для її виключення з військового обліку. 
Відповідач у листі також зазначив, що відповідно до відомостей, які містяться в АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17.02.2022.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження наявності рішення, заяви позивача, висновку військово-лікарської комісії або іншого документу, на підставі якого позивача було взято на військовий облік військовозобов`язаних.
Крім того, у матеріалах справи міститься постанова від 20.12.2025 №2650 про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а також протокол від 20.12.2025 №2650 про адміністративне правопорушення. 
Однак, суд зауважує, що протокол від 20.12.2025 №2650 та постанова від 20.12.2025 №2650 не є належними та допустимими доказами на підтвердження правомірності первинного взяття позивачки на військовий облік військовозобов`язаних та не змінюють правову підставу для перебування позивача на такому обліку.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
За змістом частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зауважує, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, відзиву на позовну заяву не подав, доказів правомірності взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних та подальшого збереження відповідного облікового статусу не надав.
Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Суд враховує, що неподання відповідачем відзиву не звільняє суд від обов`язку перевірити обґрунтованість позовних вимог за наявними у справі доказами. Разом з тим у цій справі відповідач не виконав покладений на нього процесуальний обов`язок доказування правомірності своїх дій, а наявні матеріали справи не містять доказів існування передбачених законом підстав для перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних.
Суд зазначає, що на час вирішення спору чинне законодавство не передбачає обов`язкового перебування на військовому обліку військовозобов`язаних жінок, які здобули немедичну та нефармацевтичну спеціальність, без їх добровільного волевиявлення.
Встановлена судом обставина здобуття позивачем спеціальності «Економіка підприємства» не свідчить про наявність у відповідача обов`язку або права утримувати позивача на військовому обліку військовозобов`язаних за відсутності її бажання бути взятою на такий облік.
Таким чином, відповідачем не доведено, що позивач належить до категорії жінок, які підлягають обов`язковому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, та не доведено наявності добровільного волевиявлення позивача щодо взяття її на такий облік.
За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності встановлених законом підстав є протиправними.
За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій або зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог. Разом з тим суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням характеру спірних правовідносин та встановлених судом обставин, суд вважає, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні зміни до її облікових даних, у тому числі до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача письмово повідомити позивача про виконання рішення суду, суд зазначає, що така вимога фактично стосується порядку виконання судового рішення та не є самостійним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульоване статтею 382 КАС України. Водночас у межах цієї справи суд не встановив обставин, які б свідчили про необхідність окремого зобов`язання відповідача письмово повідомляти позивача про виконання рішення суду як самостійного способу захисту.
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково: шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо взяття ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних; зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні зміни до її облікових даних, у тому числі до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.
Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 зняти ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні зміни про зняття з військового обліку до облікових даних ОСОБА_1 , у тому числі до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 1331.20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок). 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях