Справа №296/15075/25
Категорія 38
2/295/2244/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1236146632483 від 27.12.2022 в розмірі 10813,25 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, за відсотками - 7313,25 грн. 
Позов обгрунтований тим, що 27.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір №1236146632483 про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу на споживчі цілі кредит у розмірі 3500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі від 1,99 % в день та 726,35 % річних.
Позивач в позові вказує, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків, інших платежів належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
04.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал»та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал»відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі, за кредитним договором №1236146632483 від 27.12.2022, боржником за яким є  ОСОБА_1 .
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

ІІ. Процедура та позиції сторін
Згідно з ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.01.2026 матеріали цивільної справи №296/15075/25 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.
Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2026 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. 
Судом були вжиті заходи для забезпечення повідомлення відповідача про судове провадження.
Копія ухвали про відкриття провадження направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 87), однак поштове відправлення повернулось на адресу суду не врученим з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається такою, що копію процесуального рішення отримала (а.с. 101). 
Крім того, копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронної скриньки відповідача за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зазначена позивачем в позовній заяві, що підтверджується змістом довідки про доставку електронного листа, складеного відповідальним представником суду (а.с. 100).
Таким чином, суд вжив всі можливі заходи для забезпечення повідомлення відповідача про судове провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В частинах 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду
Судом встановлено, що 27.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 в електронній формі з дотриманням норм Закону України "Про електронну комерцію" укладений договір про надання фінансового кредиту продукту «Старт», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3500, 00 грн (а.с. 33-44).
Пунктом 1.7 договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 11.01.2023. У випадку надання кредиту в день укладення договору, строк дії кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту за договором.
Згідно з п. 1.9.1 період строку дії договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 726,35 процентів річних, що становить 1,99 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.
В пункті 2.12 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення строку дії договору блокує можливість отримання позичальником нових кредитів та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії договору на таких умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення строку дії договору, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 180 календарних днів у цілому від дати закінчення строку дії договору (терміну платежу); з наступного дня після закінчення строку дії договору позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 726,3 процентів річних, що становить 1,9 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
В пунктах 4.1, 4.2 договору зазначено, що з метою отримання кредиту клієнт самостійно ознайомлюється з діючими Правилами надання грошових коштів у кредит продукту "Смарт", розміщеними на офіційному сайті кредитодавця, створює особистий кабінет, заповнює заявку, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. Клієнт в особистому кабінеті на сайті https://dodam.com.ua зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту. Клієнт також зобов`язаний оновлювати ці дані в особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. 
Відповідно до п. 4.23 договору кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе. 
Згідно з п. 4.25 договору сторони підтверджують, що електронний договір та всі додатки до нього мають таку саму юридичну силу для сторін як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі.
Кредитний договір, додаток №1 до нього (графік платежів), згода на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості підписані відповідачем 27.12.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором № H4Z8F7, що також підтверджується довідкою про ідентифікацію(а.с. 24, 33-47). 
На виконання умов кредитного договору позивач перерахував відповідачу кредитні грошові кошти в сумі 3500, 00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №1512/10 від 09.10.2023 (а.с. 63).
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем і ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за їх користування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. 
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 10813,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7313,25 грн, які нараховані за період з 28.12.2022 по 12.04.2023 на підставі п.п. 1.7, 2.12 договору (а.с. 20-22), який суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

04.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу №04102023/2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал»» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором №1236146632483 про надання споживчого кредиту від 27.12.2022 в сумі 10813,25 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3500,00 грн, заборгованості за відсотками - 7313,25 грн, що підтверджується змістом самого договору та Витягу з реєстру до цього Договору (а.с. 15, 19, 48-61).
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1236146632483 про споживче кредитування №1236146632483 від 27.12.2022.

Проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності,встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1236146632483 про надання споживчого кредиту від 27.12.2022 підлягають задоволенню з підстав, наведених вище по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн, відсотками за користування кредитом - 7313,25 грн, що разом становить 10813,25 грн. 

V. Розподіл судових витрат 
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн підтверджено змістом договору про надання правничої допомоги №42649745 від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Ліваком І.М., додатковою угодою № 1236146632483 від 17.11.2025 до договору про надання правничої допомоги; актом № 1236146632483 від 17.11.2025, детальним описом робіт, виконаних адвокатом, від 17.11.2025, згідно з яким витрати на правничу допомогу складаються з правового аналізу спірних правовідносин та надання правових рекомендацій -1,5 год. по 1500,00 грн за год. - 2250,00 грн; складання позовної заяви - 3 год. по 1000,00 грн за год. - 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви 1 год. - 750,00 грн, що разом становить 6000,00 грн (а.с. 16, 23, 25-29, 62).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
В постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанова від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80, від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а, від 18.03.2021 у справі № 520/4012/19, від 23.04.2021 у справі № 521/15516/19, від 14.06.2021 у справі № 826/13244/16).
Враховуючи категорію і складність цієї справи, яка за характером спірних правовідносин є малозначною, розглянута в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін; розмір заявлених до стягнення вимог, беручи до уваги обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, яка складається фактично з підготовки та направлення до суду позовної заяви, яка є достатньо типовою, значною мірою містить лише загальні формулювання і посилання на правові норми, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності наданих адвокатських послуг, суд вважає не підтвердженою необхідність складання позовної заяви протягом трьох годин, яка є типовою, а також що правовий аналіз спірних правовідносин потребував півтори години часу, а відтак робить висновок, що заявлені до стягнення витрати на надання правничої допомоги підлягають зменшенню, судом не встановлена їх доцільність та необхідність в такому розмірі, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати з надання правничої допомоги в сумі 4000,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263-268, 274, 277, 278, 280,354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором №1236146632483 про надання споживчого кредитувід 27.12.2022 в сумі10813,25 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, за відсотками - 7313,25 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. 

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: мКиївська область, м. Бровари, вул. С. Петлюри, 21/1; код ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Стрілецька