Справа № 344/7299/26 
Провадження № 1-кп/344/1005/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2024 за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_4 вчинив ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. 
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.
17 липня 2024 року вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - пробаційний нагляд на строк 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених пп.1, 2, 3 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
05 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_4 з`явився до Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, де йому роз`яснено умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, призначено днем явки другий вівторок кожного місяця та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що засуджений ОСОБА_4 власноручно підписався.
Таким чином, ОСОБА_4 зобов`язався відбути 3 роки пробаційного нагляду у повному обсязі із виконанням покладених на нього обов`язків згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2024 року. 
Однак, незважаючи на попередження про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду та зобов`язання відбувати вказане покарання, в порушення вимог ч.3 ст.49-1 КВК України ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати покладені на нього обов`язки, усвідомлюючи протиправний характер своєї умисної бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, без поважних на те причин ухилявся від відбування покарання та не виконував покладені на нього обов`язки. 
Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся до Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області у визначені дати (10.09.2024, 08.10.2024, 09.12.2025, 13.01.2026, 10.02.2026) без поважних причин, за що 04.11.2024, 10.12.2025, 24.01.2026, 11.02.2026 ОСОБА_4 попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду.
Однак ОСОБА_4 до Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області листки непрацездатності не надав та про причину не відбуття пробаційного нагляду не повідомляв.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_4 суду показав, що у квітні 2024 року вчинив ДТП, будучи у стані алкогольного сп`яніння. 17.07.2024 засуджений вироком Тисменицького районного суду до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Був на проголошенні вироку, знав про призначене покарання. З вересня 2024 року раз на місяць ходив на відмітки в орган пробації. Орган пробації знаходиться у м.Івано-Франківськ. Коли не мав грошей на автобус, то не приїжджав, бо квиток до Івано-Франківська коштує 70 грн. В органі пробації попереджали щоразу, що буде кримінальна відповідальність, але не приїжджав, коли не було грошей, по датах не пам`ятає, коли саме. Здійснює постійний догляд за братом, який є інвалідом 2 групи внаслідок психічного захворювання, а тому не працює. Живе за рахунок пенсії брата і допомагає дружина. Мав також гроші по догляду за братом, але з вересня 2025 перестав їх отримувати, бо не виготовив довідку про здійснення догляду. Має дружину ОСОБА_5 , дочку ОСОБА_6 , зятя ОСОБА_7 , сина ОСОБА_8 , але вони живуть окремо. Щиро розкаявся у вчиненому.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше судимий вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.04.2024 за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років (довідка №35-27022026/26006 від 27.02.2026, копія вироку); одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; згідно довідки №12/742 від 19.02.2026 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу не призивався; відповідно до характеристики від 17.02.2026, виданої Єзупільською селищною радою, характеризується позитивно, фактично проживає без реєстрації у селі Побережжя, так як доглядає за братом; відповідно до довідок КНП «ОКЛ ІФ ОР» №712 від 19.02.2026, КНП «Міська клінічна лікарня №1» №508/01-22/19 від 05.03.2026, довідки КНП «Центральна міська клінічна лікарня» ІФ МР №251/01-22/19 від 18.02.2026, КНП «Центр інфекційних захворювань ІФ ОР» №364/01-15 від 03.03.2026, з серпня 2024 по даний час на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався; відповідно до довідки КНП «Єзупільська МЛ» №52 від 20.02.2026, ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у період з серпня 2024 по теперішній час не перебував, звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря 19.12.2024, 20.01.2025, 26.05.2026; відповідно до довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №398 від 17.02.2025, у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя у КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує. Суд враховує щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до санкції ч.3 ст.3895 КК України – обмеження волі на строк 1 років, визначивши остаточне покарання на підставі ст.71 КК України – обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років, яке виконувати самостійно; позицію обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, просив його пробачити, запевнивши, що більше так вчиняти не буде; враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак призначене покарання за попереднім вироком у виді пробаційного нагляду не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст.389 КК України у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2024 за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, згідно довідки Івано-Франківського РС №4 філії ДУ Центр пробації» в Івано-Франківській області покарання у виді пробаційного нагляду на 18.05.2026 відбуте частково – 1 рік 8 місяців 23 дні, невідбута частина покарання становить 1 рік 3 місяці 7 днів. Оскільки строк відбуття покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами при призначенні основного покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня набрання вироком законної сили, то станом на 18.05.2026 відбута частина цього покарання становить 1 рік 9 місяців 2 дні, невідбута частина цього покарання становить 3 роки 2 місяці 28 днів. Таким чином, нове кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив протягом невідбутого покарання у виді пробаційного нагляду з позбавленням права керування транспортними засобами за попереднім вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2024, а тому обвинуваченому слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків згідно з ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог п.5 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Згідно ч.3 ст.71 КК України призначене хоча б за одним вироком додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. 
Суд звертає увагу, що згідно ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 393, 395 КПК України, суд- 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, та призначити йому покарання – обмеження волі на строк один рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2024 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків - обмеження волі на строк один рік чотири місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки два місяці двадцять вісім днів. 
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання для виконання покарання за цим вироком.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9