Справа № 589/4528/25 
Провадження № 2/589/846/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року	  	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через електронний кабінет звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4474007 від 16.07.2021р. в розмірі 25062,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7600 грн, заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги – 17328 грн, інфляційні збитки – 121,60 грн, нараховані 3% річних – 12,49 грн. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за вказаним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві та наданому клопотанні просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 09 квітня 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.07.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір № 4474007 про надання споживчого кредиту (далі - Договір). Згідно з умовами п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1 договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачу на умовах, встановлених в договорі, кредит на споживчі (особисті) потреби в розмірі 7600 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , строком на 30 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати фіксовані проценти в розмірі 1,90 % на день, та повернути кредит у строк до 15.08.2021р. /а.с. 85-89/.
Згідно з Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4474007 від 16.07.2021 р., сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складає 10849 грн 00 коп. /а.с. 15/.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Так, відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М472493» підписав електронний договір, які містили усі істотні умови і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання.
Згідно з п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
На виконання умов цього договору ТОВ «Авентус Україна» відповідачу було надано кредит у сумі 7600 грн., що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» за вих. № 7/12844 від 11.07.2025 року, відповідно до якого перераховано на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 16.07.2021 року суму 7600 грн /а.с. 34-35/. 
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до п. 4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Пунктом 4.3.2. Договору визначено, що Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору.
Але всупереч наведеним умовам Договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, у визначені цим договором строки суму кредиту та проценти не сплатив, внаслідок чого у відповідача згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Авентус Україна» станом на 03.02.2022 року по договору № 4474007 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 року виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 24928 грн, з яких: 7600 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 17328 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими за період з 16.07.2021 року по 13.11.2021 року у відповідності до умов Договору /а.с. 38-42/.
Слід зазначити, що 04.02.2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) та ТОВ «Авенус Україна» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за договором № 4474007 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 року щодо відповідача /а.с. 90-94/.
На виконання умов договору 04.02.2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» відбулося підписання Акту приймання-передавання реєстру боржників /а.с. 100/. ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Авентус Україна» плату за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжним дорученням /а.с. 99/. Таким чином, як вбачається з Реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 року та його витягу /а.с. 8-10, 11/ ТОВ «Вердикт Капітал» передані вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4474007 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 року.
Після відступлення права грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 04.02.2022 року до 23.02.2022 року (після закінчення строку кредитування, але до введення воєнного стану в Україні) нарахувало відповідачу 3% річних за користування грошовими коштами за договором в розмірі 12,49 грн, а також інфляційні збитки в сумі 121,60 грн /а.с. 57/.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі боржників /а.с. 66-76/.
На виконання умов вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року /а.с. 79/. Таким чином, як вбачається з Реєстру боржників від 10.01.2023 року № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року та його витягу/а.с. 81-83, 84/ ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» передані вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4474007 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 року.
Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів факторингу і відступлення прав вимоги недійсними.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Статтею 514 ЦК України встановлено, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, після відступлення права грошової вимоги, відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 02.09.2025 року, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, яка складається з: 7600 грн - за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 17328 грн - за процентами, 12,49 грн - 3% річних за користування грошовими коштами за договором, 121,60 грн - інфляційні збитки /а.с. 20/, незважаючи на те, що строк повернення кредиту за вказаним договором вже настав. 
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в даній справі не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог.
Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 у вказаному вище розмірі витікає з умов укладених між сторонами по справі угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. 
З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити у сумі 25062 грн 09 коп.
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 р., укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», затвердженого 01.11.2023 року, в якому зазначені види послуг та ціна роботи, копію заявки на надання юридичної допомоги № 587 від 01.08.2025 року, копію витягу з акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року /а.с. 20-23, 24, 25, 26/.
Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. 
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 13000 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» /код ЄДРПОУ 44276926, адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133/ заборгованість за договором № 4474007 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 року в розмірі 25062 грн 09 коп. /двадцять п`ять тисяч шістдесят дві грн 09 коп./, судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. /дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп./ та витрати на правову допомогу в сумі 13000 грн 00 коп. /тринадцять тисяч грн 00 коп./. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області          А.Р.Курбанова