Справа №: 486/682/26 Провадження № 3/486/259/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року        м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44 та ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
28.01.2026 в період з 10:27 год до 13:33 год під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 виявлено зберігання психотропної речовини амфетаміну масою 0,1126 гр, згідно висновку експерта №СЕ-19/115-26/1876-1876НЗПРАП від 09.02.2026 в невеликих розмірах без мети збуту.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44 КУпАП, а саме незаконне зберігання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.
28.02.2026 о 09:30 год в м.Південноукраїнську по вул.Триста років Костянтинівці ОСОБА_1 керуючи автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість рухливості ходи). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення відмовився, вчинив дії по ухиленню від проходження, а саме відмовився надавати біологічне середовище (сеча) на протязі двох годин з моменту зупинки визначеним законом, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП визнає в повному обсязі, з обставинами, викладеними в протоколі погоджується, зазначив, що дійсно мав вдома пігулки та знав про це. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказав, що як такої відмови не було, він не відмовлявся від проходження, просто не зміг надати матеріали для медичного огляду (сечу), має такий організм, діабет, що причина в ненаданні матеріалів в цьому. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши відеозаписи в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №875693 від 20.03.2026; постановою про закриття кримінального провадження від 26.02.2026; витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №12026152120000040 від 23.02.2026; рапортом працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 23.02.2026; протоколом обшуку від 28.01.2026; висновком експерта №СЕ-19/115-26/1876-НЗПРАП від 09.02.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.01.2026. 
Відповідно до ч.1 ст. 44 КУпАП незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Згідно з ч.11 ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене та те, що постанову про закриття кримінального провадження винесено 26.02.2026, станом на 29.06.2026 сплинув строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП. 
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КУпАП підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Норма ч.1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602719 від 28.02.2026, в якому зазначено, що 28.02.2026 о 09:30 год в м.Південноукраїнську по вул.Триста років Костянтинівці ОСОБА_1 керуючи автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість рухливості ходи). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення відмовився, вчинив дії по ухиленню від проходження, а саме відмовився надавати біологічне середовище (сеча) на протязі двох годин з моменту зупинки визначеним законом, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортними засобами до повного витверезення (отримання посвідчення водія) від 28.02.2026.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2026, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, найменування закладу охорони здоров`я КНП «ЮМБЛ».
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.02.2026, згідно яких 28.02.2026 його зупинили співробітники поліції за порушення ПДР, привезли до лікарні для сдачі аналізів, але протягом 2 годин він не зміг їх здати.
Відеозаписами на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан сп`яніння. 
З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції о 09:30 год було зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 за неналежний стан транспортного засобу. Під час спілкування працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про підозру щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до КНП «ЮМБЛ» для проходження медичного огляду, на що останній погодився. В медичному закладі ОСОБА_1 було надано пляшку з водою. В подальшому, об 11:30 год, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що оскільки він не зміг здати біологічне середовище (сечу) для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння протягом 2 годин, то на нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 що він не позбавлений права після складення адміністративного протоколу самостійно пройти медичний огляд, результати якого надати в суді як доказ того, що він не пройшов огляд на стан сп`яніння та не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 повідомив, що зрозумів пояснення поліцейського щодо його права самостійно пройти медичний огляд. 
Враховуючи вищенаведене, суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо причини непроходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд зауважує, що особа не була позбавлена права самостійно звернутися до медичного закладу задля проходження огляду на стан сп`яніння в день події, щоб в подальшому надати суду докази того, що не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Окрім цього суд підкреслює, що дане право особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було чітко та зрозуміло роз`яснено працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. На питання суду, чому він цього не зробив, ОСОБА_1 пояснень не надав. Крім, того, на думку суду, доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав фізіологічної можливості надати біологічне середовище для дослідження на протязі двох годин, свідчать про його "пасивне ухилення" від запропонованого проходження огляду на стан сп`яніння.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, протягом тривалого часу перебування у медичному закладі дійсно не пройшов медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і хоча чіткої відмови ОСОБА_1 надано не було, суд розцінює відсутність проходження огляду протягом тривалого часу як відмову. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
З урахуванням усіх обставин суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
Згідно зі ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи, що в провадженні судді знаходяться дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 та ч.1 ст.130 КУпАП вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №486/682/26 (провадження №3/486/259/2026).
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665,60 грн., а відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 36, 38, 126, 130, п. 7 ст. 247, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суд
П О С Т А Н О В И В:
Справи про адміністративні правопорушення №486/682/26 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та №486/683/26 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.
Об`єднаній справі присвоїти №486/682/26 (провадження №3/486/259/2026).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави (рахунок UA438999980313010149000014001, одержувач – Миколаїв.ГУК/тгмЮжноукраїнськ/ 21081300, Код ЄДРПОУ 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, КЕКД 21081300) з позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 37993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA908999980313111256000026001 22030106 судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)"00" Без деталізації за відомчою ознакою) розміром 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя           О.О. Волощук